TATT AV VINDEN
Det var en gang et land av aristokrater og bomullsmarker -
- som ble kalt De gamle sørstatene.
Her i denne fagre verden holdt ridderligheten lengst stand.
Her fantes de siste riddere og skjønnjomfruer, herrer og slaver.
Nå må den søkes i bøkene, som en forgangen drøm.
Det er en verden som er tatt av vinden...
Hva så om vi blir hjemsendt fra college? Det blir snart krig likevel.
- Er det ikke spennende, Scarlett? - Vi skal vise dem.
Snikksnakk. Krig, krig, krig. Det krigssnakket ødelegger alle festene.
Det kjeder meg til døde.
- Dessuten blir det ikke krig. - Jo, det blir det.
Hvis jeg hører ordet "krig" igjen, går jeg inn.
Ønsker du ikke en krig?
Javel...
Men nå har jeg advart dere.
La oss heller snakke om selskapet hos Wilkes i morgen.
- Vi spiser vel ved samme bord? - Jeg skal tenke over det.
Vi vil ha alle valsene. Først Brent, så jeg, så Brent og så jeg.
Med glede... Men jeg har lovet bort alle valsene.
- Vil du høre en hemmelighet? - Om hvem?
- Melanie Hamilton fra Atlanta... - Ashley Wilkes' kusine. Hun er her.
Det dydsmønsteret. Jeg blåser i henne.
- Vi har hørt at... - Ashley skal gifte seg med henne.
- De gifter seg alltid innen familien. - Får vi valsene nå?
Ja visst...
Sånn skal det være.
Det er ikke sant. Ashley elsker jo meg.
- Hva gikk det av henne? - Sa vi noe galt?
Hvor skal du uten sjal?
Og hvorfor har du ikke bedt herrene bli til middag?
Du oppfører deg som en markarbeider.
Kom tilbake nå, før du dør av kulde.
- Nei, jeg går og møter far. - Kom tilbake!
- Fyrabend! - Hvem sier det?
Jeg er formann. Jeg sier fra når det er fyrabend på "Tara".
Fyrabend!
Du har ikke din like i hele distriktet.
Far! Så flink du er.
Så du har utspionert meg, Katie Scarlett O'Hara.
- Og nå sladrer du vel til din mor. - Jeg er ingen sladrehank.
Men ettersom du ødela kneet ditt ved det samme gjerdet i fjor...
Jeg forserer de gjerder jeg vil. Det er meg selv det går utover.
Som du vil. Hvordan var det på "Twelve Oaks"?
De forbereder seg til festen i morgen og snakker om krigen.
Var det ellers noen der?
Kusinen, Melanie Hamilton, og hennes bror Charles.
Den bleknebbete gåsa. Jeg kan ikke utstå henne.
- Ashley er av en annen mening. - Han kan umulig like henne.
- Hvorfor tar du sånn på vei? - Ikke for noe. La oss gå inn.
Har han fridd til deg? Nei, og det gjør han ikke heller.
John Wilkes betrodde meg at Ashley skal gifte seg med Melanie.
- De vil kunngjøre det i morgen. - Jeg tror ikke på det.
Hvor skal du? Scarlett!
Har du gjort deg til for en mann som ikke elsker deg?
- Du som kan få den du peker på? - Nei... Det bare undrer meg.
Ville Ashley ha deg, vet jeg ikke om jeg ville gi ham mitt samtykke.
- Han ville ikke gjøre deg lykkelig. - Jo, det ville han.
Du skal ha en sørstatsmann som tenker som deg.
- En dag skal du arve "Tara". - Jeg blåser i plantasjen hvis...
Vil det si at "Taras" jord ikke betyr noe for deg?
Jord er det eneste her i verden som det er verdt å kjempe og dø for.
- For den er varig. - Du snakker som en ire.
Ja, og det er jeg stolt av. Du er selv halvt irsk, frøken.
Og har man irsk blod i årene, elsker man sin jord.
Men du er bare et barn. Du lærer å elske jorden.
Vi irer er slik.
Miss Scarlett, Miss Sue Ellen, Miss Carreen... Deres mor kommer.
Hun flyr for det hvite pakket så hun glemmer spisetidene.
Hun sliter seg ut.
Gå ut med lykten, Pork.
Mr. Gerald, Mrs. Ellen er hjemme.
Sliter seg ut for det hvite pakket. Hold opp med den gjøingen!
Reis deg, gutt. Gå ut og ta medisinvesken hennes.
- Vi ble nesten redde for Dem. - Nå er jeg hjemme, Pork.
Elvesengen er pløyd. Hva skal vi ta i morgen?
Mr. Wilkerson, Emmie Slattery har nettopp født barnet Deres.
Barnet mitt?
Men det døde gudskjelov. God natt, Mr. Wilkerson.
- De må spise kveldsmat. - Etter aftenbønnen.
- Vi må si opp Jonas Wilkerson. - Han er distriktets beste forvalter.
Han må reise i morgen tidlig.
Hva? Yankeen Wilkerson og Slattery-jenta?
Vi snakker om det senere.
Jeg vil låne Scarletts grønne kjole. Så kan hun låne min.
Hva slags tone er det? Den rosa kjolen din er yndig.
Så skal du få låne det røde silkeskjerfet mitt.
- Scarlett... Du ser trett ut. - Jeg har det fint, mor.
- Kan jeg få være oppe til ballet? - Du kan være med til middagen.
- Bare behold kjolen din, gnier. - Hold munn.
Aftenbønnen.
... for jeg har syndet i tanker, ord og gjerning.
Jeg har feilet. Jeg har feilet alvorlig.
Velsignet være Jomfru Maria. Velsignet være Johannes Døperen.
Ashley vet jo ikke at jeg elsker ham.
Hvis jeg sier det til ham, gifter han seg ikke.
... og forlat oss våre synder. Amen.
Hold godt fast og trekk inn magen.
- Her er Miss Scarletts mat. - Jeg skal ikke ha en bit.
Visst skal du det. Og du skal spise opp.
Jeg nekter.
Hjelp meg heller med kjolen. Den der.
Du kan ikke vise barmen om dagen! Jeg går og snakker med din mor.
Hvis du sier det til mor, spiser jeg ikke en bit.
Ta et sjal over skuldrene, så du ikke får fregner...
- Vær flink nå og spis litt. - Nei.
I dag vil jeg more meg. Jeg spiser i selskapet.
Tenk på familiens rykte.
En dame spiser som en fugl når hun er ute.
Det er upassende at du spiser som en markarbeider hos Wilkes.
Snikksnakk. Ashley sier at han liker en pike med en god appetitt.
De sier én ting og tenker noe annet. Og meg bekjent har han ikke fridd.
Spis nå ikke så fort at det kommer opp igjen.
Hvorfor må man være så tåpelig for å få en mann?
Scarlett O'Hara, hvis du ikke kommer nå, kjører vi uten deg.
Jeg kommer, far.
Gud, så stramt korsettet er... Jeg kommer sikkert til å rape.
TWELVE OAKS Eier: John Wilkes
Fredsforstyrrere vil bli rettsforfulgt
God dag, John Wilkes. Du er heldig med været.
- Er ikke fruen med? - Hun kommer til ballet i kveld.
- Velkommen til Twelve Oaks. - Takk, India.
Din datter blir vakrere og vakrere.
La oss hilse på O'Hara-pikene.
Jeg kan ikke fordra Scarlett. Hun legger an på Ashley.
La din bror ta seg av det. Du er vertinne i dag.
God morgen, alle sammen.
For en yndig kjole, India. Jeg får nesten ikke øynene fra den.
Ashley.
Scarlett, kjære...
Det er noe jeg må si deg. Kan vi finne et rolig sted?
Gjerne. Jeg har også noe å fortelle deg.
Noe jeg håper vil glede deg. Men hils nå på min kusine Melanie.
- Er det nødvendig? - Hun gleder seg til å se deg igjen.
Melanie... Scarlett er her.
- Så deilig å se deg igjen. - Melanie, for en overraskelse!
- Du blir vel noen dager? - Så lenge at vi kan bli gode venner.
- Vi beholder henne her, ikke sant? - Ja, la oss gjøre litt stas på henne.
Ashley er så flink til å underholde, men du er alltid så alvorlig.
Du er så livlig, Scarlett. Jeg skulle ønske jeg var som deg.
- Det mener du ikke. - Melanie er alltid oppriktig.
Du kunne lære noe av det. Ashley mener aldri det han sier.
Charles Hamilton... Du ser virkelig flott ut.
Tok du med deg din bror for at han skulle knuse det lille hjertet mitt?
Hun har aldri verdiget ham et blikk. Det er bare fordi han er din kavaler.
La oss spise sammen. Og nåde deg hvis du ser på andre. Jeg er så sjalu.
Det kunne jeg ikke drømme om.
Så kjekk du er med det kinnskjegget, Frank Kennedy.
Charles Hamilton ville ha meg til bords, men jeg vil heller ha deg.
Bare le. Nå er hun ute etter Din kavaler.
Så vennlig av deg. Jeg skal se hva jeg kan gjøre.
- Flørter du med din søsters kavaler? - Jeg kan da finne noen bedre.
Brent og Stuart Tarleton, jeg er ordentlig sint på dere.
Dere ignorerer meg, enda jeg tok på denne gamle kluten til ære for dere.
- Jeg regnet med å få dere til bords. - Selvfølgelig, Scarlett.
Det er umulig å avgjøre hvem av dere som er kjekkest.
Det holdt meg våken i hele natt.
Hvem er det som står der og ser på oss med et smil?
Det er Rhett Butler fra Charleston. Han har et fryktelig rykte.
Han ser ut som om han vet hvordan jeg ser ut under kjolen.
Han har bodd nordpå fordi familien ikke vil vite av ham.
Han ble bortvist fra West Point.
Og så var det den piken han ikke ville gifte seg med.
Fortell.
Han tok henne ut på en kjøretur uten anstandsdame...
... og så nektet han å gifte seg med henne.
Nei. Men ryktet hennes var ødelagt.
- Er du lykkelig? - Utrolig.
Det er som om du hører til her. Stedet er som skapt til deg.
- Jeg hører gjerne til det du elsker. - Du elsker også "Twelve Oaks".
Ja, det er mer enn et hjem.
Det er en hel verden av ynde og skjønnhet.
Men slik forblir den kanskje ikke.
Du frykter krigen, ikke sant?
Men ingen krig kan komme mellom oss, Ashley.
Uansett hva som skjer, vil jeg elske deg så lenge jeg lever.
Hvorfor sitte ved et bord? Der kan man bare ha to bordherrer.
- Jeg henter dessert. - Kan jeg få lov?
Jeg tror... at Charles Hamilton skal få lov.
Tusen takk, Miss O'Hara.
- Så hent den. - Heldige asen.
Miss O'Hara... jeg elsker deg.
Jeg har mistet appetitten.
Hvorfor må jeg sove middag?
Pene piker gjør det. Husk på at du er Miss Ellens datter.
- Yankee-piker sover ikke middag. - De skal heller ikke på ballet.
Ashley har visst ikke øyne for deg i dag.
Vær glad så lenge du har kinnskjegg-Kennedy, du.
Ashleys forlovelse blir offentliggjort i kveld.
Så det tror du?
Oppfør dere ordentlig. Dere oppfører dere som hvitt pakk.
- Damer oppfører seg ikke slik. - Det blåser jeg i.
ØD IKKE TIDEN DET ER DEN LIVET BESTÅR AV
Vi har funnet oss i nok fra yankeenes side.
Vi beholder slavene våre enten de vil eller ikke.
Det er Georgias rett å trekke seg ut av Unionen.
Sørstatene må gripe til våpen.
Etter at vi skjøt på rakkerne ved Fort Sumter, er vi nødt til å slåss.
La det være yankeene som ber om fred.
Yankeene kan ikke vinne et slag, men det kan vi.
De vil stikke halen mellom beina.
Et sørstatsmann kan klare tjue yankeer.
Gentlemen slåss bedre enn bøller.
- Hva sier kapteinen vår? - Går Georgia i kamp, går jeg med.
Men jeg håper, som min far, at de lar oss forlate Unionen uten kamp.
Ønsker du ikke en krig?
Det meste av verdens elendighet skyldes kriger.
Og etterpå kan ingen huske hva som startet dem.
Mr. Butler har vært nordpå. Er De ikke enig med oss?
- En krig vinnes neppe med ord. - Hva mener De?
- Vi har ingen kanonfabrikker. - Hva betyr det for gentlemen?
- Det kan bli nokså avgjørende. - Insinuerer De at de kan slå oss?
Nei. Jeg sier det som det er. De er bedre rustet. De har -
- fabrikker, skipsverft, kullgruver. Og flåten kan blokkere våre havner.
Vi har ikke annet enn bomull, slaver og hovmot.
Det er overløpersnakk!
- Unnskyld, men det er sant. - Det kan ikke unnskyldes.
De ble bortvist fra West Point og utstøtt av familien Deres.
De må tilgi meg mine mangler.
Jeg ser meg litt omkring, Mr. Wilkes.
Jeg ødelegger visst både brandyen, sigarene og seiersdrømmene her.
- Hva annet kan man vente av ham. - Jeg så deg ikke kaste hansken.
- Han vil jo ikke slåss. - Han ville ikke dra fordel av deg.
Han har vunnet dueller mot menn som var sikrere på hånden enn du er.
La ham være. Vi vil trenge deg i viktigere kamper.
Mr. Butler er vår gjest. Jeg vil vise ham rundt.
Ashley.
Hvem gjemmer du deg for her inne?
Hva har du på hjertet?
Hvorfor er du ikke oppe og hviler? Vil du fortelle en hemmelighet?
Ashley... jeg elsker deg.
Jeg gjør virkelig det.
Alle falt for deg i dag. Og jeg falt for lenge siden.
Tilhører hjertet ditt meg? Jeg elsker deg.
Snakk ikke slik. Du vil hate meg for sannheten.
Jeg vil aldri kunne hate deg. Du er da glad i meg, ikke sant?
Jo, jeg er glad i deg.
La oss skilles nå og glemme disse ordene.
- Hvorfor? Vil du ikke ha meg? - Jeg skal gifte meg med Melanie.
- Det kan du ikke. - Du tvinger meg til å såre deg.
Du er ung og tankeløs og vet ikke hva ekteskapet innebærer.
Jeg vil være din hustru. Du elsker ikke Melanie.
Vi er knyttet sammen ved blodets bånd og forstår hverandre.
Men du elsker meg.
Ja, for du har den livsgleden som jeg mangler.
Men en slik kjærlighet er ikke nok. Vi er for forskjellige.
Du tør ikke, din kujon.
Du vil heller ha den noksagten som bare kan si "ja" og "nei" -
og føde en masse dumme unger.
- Snakk ikke slik om Melanie. - Du lot meg tro du ville ha meg.
- Jeg har aldri... - Jo, det har du.
Jeg vil hate deg resten av livet. Intet ord er stygt nok å kalle deg.
- Har krigen brutt ut? - De skulle ha gitt Dem til kjenne.
Midt i sjalusidramaet?
- Min munn er lukket med sju segl. - De er ingen gentleman.
Og De er ingen dame. Damer sier meg for øvrig ikke noe.
De er virkelig ubehøvlet.
Det var en kompliment. La oss møtes når De har glemt Mr. Wilkes.
Han er ikke noe for en pike med Deres... "livsglede".
De er ikke engang god nok til å pusse støvlene hans.
De sa at De hatet ham.
Så du som hun fløy etter mennene under hageselskapet?
Nå er du urettferdig, India. Det er de som flokkes rundt henne.
Du er altfor godtroende, Melanie.
- Så du henne ikke med din bror? - Enda hun vet at Charles er min.
Du tar feil. Scarlett er bare glad og livlig.
- Menn gifter seg ikke med slike. - Nå er du slem.
Miss O'Hara?
- Mr. Lincoln har innkalt frivillige. - Tenker dere aldri på annet?
Jo, men det er krig. Alle lar seg innrullere. Jeg også.
Alle?
Gjør det deg trist... å se oss dra av gårde?
Jeg vil gråte meg i søvn hver aften.
Du er verdens vakreste pike. Og den søteste og yndigste.
Jeg tør ikke tro at du kan elske en klodrian som meg.
Men hvis du vil gifte deg med meg, vil jeg gjøre alt for deg.
- Unnskyld? - Vil du gifte deg med meg?
Ja, Mr. Hamilton.
- Vil du vente på meg? - Nei, jeg vil ikke vente.
Vil du gifte deg straks?
Å, Miss O'Hara... Scarlett.
Når skal jeg snakke med din far? Jeg gjør det straks... kjære.
Kjære...
- Det går minst en uke. - Tar de deg fra meg om en uke?
Jeg håpet at bryllupet ditt ville bli like vakkert som vårt, og det ble det.
- Gjorde det? - Nå er vi svigerinner.
Du må ikke gråte. Jeg er hjemme igjen hos deg om noen få uker.
"Skjønt kaptein Hamilton ikke ble forunt heltedøden på slagmarken...
... døde han som en helt -
- av lungebetennelse som en følge av meslinger.
De ærbødigste hilsener. Oberstløytnant Wade Hampton. "
- Miss Scarlett! - Jeg er for ung til å være enke.
Miss Scarlett...
Jeg skremmer bort folk i dette antrekket.
- Du skal ikke ut. Du bærer sorg. - Men jeg føler ingen sorg.
Hvorfor skal jeg hykle?
Hva er det? Men lille venn...
- Hva er det med deg? - Livet mitt er slutt. Alt er over.
Jeg vet at jeg er fryktelig, men jeg holder ikke ut å gå i svart.
Det er ille nok at man ikke kan gå i selskaper.
Jeg forstår godt at du gjerne vil nyte din ungdom.
Har du lyst til å ta en tur til Savannah?
- Hva skulle jeg der? - Atlanta, da? Der er det livlig.
Du kan bo hos Melanie og hennes tante Pittypat.
Melanie... Ja, det kunne jeg jo.
Du er så søt, mor.
Vil du gjerne det? Så la meg se et smil.
Du kan ta med deg Prissy.
Pakk Miss Scarletts saker, Mammy. Jeg skriver de nødvendige brev.
- Atlanta... - Det går aldri bra.
- Hva mener du? - Mr. Ashley Wilkes, naturligvis.
Når han kommer hjem på permisjon, vil du sitte der som en edderkopp.
- Han tilhører Miss Melanie nå. - Skulle du ikke pakke?
VELGJØRENHETSBALL FOR ATLANTA MILITÆRSYKEHUS
- De hvisker og tisker om henne. - La dem det, tante Pittypat.
Scarlett bor i mitt hjem, så jeg holdes ansvarlig.
En enke på en offentlig tilstelning... Jeg blir helt dårlig.
Scarlett ville så gjerne bidra. Det er rørende av henne.
Du får det til å høres ut som om hun kom for å danse.
Mine damer og herrer, det er store nyheter.
Våre tapre soldater har vunnet enda en seier.
General Lee har drevet yankeene nordover ut av Virginia.
Og en gledelig overraskelse.
Blant oss i kveld har vi den modigste av de blokadebrytere -
- som har trosset yankee-kanonene -
- og forsynt oss med ull og kniplinger.
Jeg snakker om våghalsen fra de opprørte hav.
Ingen ringere enn vår venn fra Charleston: Kaptein Rhett Butler.
Tillat meg.
Det gleder meg, kaptein Butler. Jeg traff Dem i min manns hjem.
- Det gleder meg at De husker det. - Traff du kaptein Butler, Scarlett?
Jeg tror det.
Ganske kort i biblioteket. De hadde visst knust noe.
Ja, kaptein Butler.
Vil damene bidra med smykkene sine?
Vi bærer ingen. Vi har sorg.
Får jeg lov på damenes vegne?
Vent litt.
Det er jo gifteringen Deres.
Min mann får nok mer glede av den her enn på fingeren min.
Det var vakkert gjort.
Ta min også. For det gode formålet.
Jeg vet hvor mye den betyr for Dem...
Melanie. Jeg må ha din billigelse til noe utradisjonelt.
Vil De unnskylde oss?
- Krigen avføder de selsomste enker. - Gid De ville gå Deres vei.
Så, så. Jeg tar Deres hemmelighet med meg i graven.
Man kan vel ikke hate en krigshelt. De er jo åpenbart en edel mann.
Jeg må skuffe Dem. Jeg er verken en helt eller edel.
- De er jo blokadebryter. - Utelukkende for pengenes skyld.
- Slåss De ikke for vår sak? - Jeg slåss bare for Rhett Butler.
Og nå et spennende innslag i innsamlingen til sykehuset.
Vil man innlede neste dans med en dame, må man by på henne.
Hvordan kan De tillate Deres mann å lede denne... slaveauksjonen?
Hvordan våger De å kritisere?
Melanie Hamilton ga sin billigelse, da det er i den gode saks tjeneste.
- Å, Gud... Hvor er luktesaltet mitt? - Du våger ikke å besvime, Pittypat.
Hvis Melanie billiger det, er alt i orden.
La meg få et bud, mine herrer.
Vær ikke så tilbakeholdne.
20 dollar for Miss Maybelle Merriwether.
25 dollar for Miss Fanny Elsing.
- Gir De bare 25 dollar for... - 150 dollar i gull.
- For hvilken dame, sir? - For Mrs. Charles Hamilton.
- For hvem? - Mrs. Charles Hamilton.
Mrs. Hamilton har sorg, men enhver annen av byens skjønnheter...
- Jeg sa Mrs. Charles Hamilton. - Det ønsker hun ikke, Mr. Butler.
Jo, det gjør jeg.
Velg partner til Virginia-reel.
- Vi har sjokkert sørstatene, Scarlett. - Det er som blokadebryting.
Verre. Så jeg håper at utbyttet blir bra.
Jeg vil bare danse i kveld. Om det så var med Abe Lincoln.
- Mitt gode rykte er snart en saga. - Har man mot, er det likegyldig.
De er skamløs.
De danser praktfullt, kaptein.
Jeg er ingen plantasje-gutt. Jeg forventer mer enn en flørt.
Hva forventer De?
Det skal jeg si deg, hvis du tørker av deg det sørstatspikesmilet.
Jeg vil høre deg si de samme ordene til meg som du sa til Ashley Wilkes.
- "Jeg elsker deg. " - Det skjer aldri.
"Kjære Mrs. Wilkes. Konføderasjonen behøver ikke kvinnenes hjerteblod.
Jeg har kjøpt ringen Deres tilbake.
Når jeg kommer hjem fra Paris, vil jeg oppsøke Dem -
- for å utttrykke min beundring for Deres innsats. Rhett Butler. "
{y:i}Så søtt av ham. {y:i}Han er et omtenksomt menneske.
{y:i}Snikksnakk. Han nevner ikke {y:i}min innsats i Det hele tatt.
"P. S. Jeg vedlegger også Mrs. Hamiltons ring. "
Så nydelig, Rhett. Har du den med helt fra Paris?
Det er på tide å kaste den hyklerske sørgedrakten.
Neste gang tar jeg med grønn silke til en drakt.
Jeg skylder guttene ved fronten å sørge for at jentene ser godt ut.
Det er så lenge siden jeg har fått noe nytt.
Hvordan ser jeg ut?
- Skrekkelig. - Hva er galt?
Krigen har gått for vidt når en pike som deg ikke kjenner siste mote.
Å, Rhett... Jeg kan selv.
- Men jeg tør ikke å gå med den. - Det kommer.
For øvrig går ingen kvinner i Paris med mamelukker lenger.
Hva går de da. . ? Det er ikke noe man snakker om.
Lille hykler... Jeg kan godt vite at de er der. Bare ikke si det.
Det er snilt av deg, men jeg kan ikke ta imot alt det.
Jeg gir aldri bort noe uten å få noe til gjengjeld.
- Jeg gifter meg ikke for en kyse. - Jeg har ikke tenkt å gifte meg.
Jeg gir deg heller ikke et kyss for den.
Åpne øynene.
Nei, jeg vil ikke kysse deg. Selv om du trenger å bli kysset.
Ofte, og av en som har greie på det.
- Og det skulle være deg? - Ja, hvis tidspunktet var riktig.
Din frekke, innbilske fyr! Hvorfor lar jeg deg komme her?
Fordi jeg er den eneste over seksten og under seksti som kan muntre deg.
- Men krigen er nok snart over. - Hvordan det?
Det er et lite slag i gang som vil avgjøre det hele.
Er Ashley med i det?
Svermer du for den tørrpinnen ennå? Ja, jeg antar han er med i det.
- Hvor er det? - En by i Pennsylvania. Gettysburg.
Tause og forgremte vendte Atlanta-borgerne blikkene sine -
- mot den lille byen Gettysburg i de tre historiske dager -
- da to nasjoner kjempet på liv og død på Pennsylvanias marker...
Tapslister!
DREPT I KAMP
Vær så god, Miss Melanie. Jeg måtte slåss for den.
Se etter du, Scarlett. "W" kommer til sist.
"Wellman, Wendel, White, Whitman, Wilkens, Williams... "
- Scarlett... Du er forbi ham. - Han er ikke blant dem.
- Det har ikke tilstøtt Ashley noe. - Han er uskadd.
Så søtt det er av deg å bekymre deg slik på mine vegne.
Jeg går bort til henne.
Ikke her, kjære. Vi kjører hjem.
- Dr. Meade. Det er vel ikke. . ? - Jo, vår sønn Darcy.
Jeg har strikket vanter til ham. Dem får han ikke bruk for.
Jeg lar meg verve. Jeg skyter de yankeene.
Skulle det hjelpe din mor hvis du også ble skutt?
En trist dag, Scarlett. Dårlig nytt?
- Ashley er uskadd. - Det var godt for Mrs. Wilkes.
Men det er så mange andre. Nesten alle familier har lidd tap.
- Begge Tarleton-guttene. - Ja. Det er en trist forsamling.
Sørstatene har gått i kne og vil aldri reise seg igjen.
Fortiden dør foran øynene på oss.
- Jeg har aldri hørt deg snakke slik. - Spill som dette opprører meg.
Men Ashley Wilkes kommer jo hjem til kvinnene som elsker ham.
Til begge to.
Man har bevilget major Ashley Wilkes tre dagers permisjon -
- for fortjenestefull innsats under Pennsylvania-slaget.
Du er her.
Endelig er du her. Jeg har ventet og ventet.
Melanie, min elskede hustru.
Vi glemmer jo Scarlett.
God dag, kjære Scarlett.
Hva slags velkomst er det å gi en hjemvendt kriger?
Ashley, jeg...
God jul, Ashley.
Kom her, ditt gamle krek. Alle konene dine er spist.
Kyllingene dine er også spist, så du gjør ingen farløse.
Stå stille, så de hvite kan få deg i julepresang.
Stå stille.
Ikke gjør deg så kostbar, selv om du er den siste hanen i Atlanta.
Ikke mere krigssnakk. Det er jul. La oss snakke om gamle dager.
- Kan vi ta litt vin, tante Pittypat? - Det er rikelig, onkel Peter.
Det siste av fars gode madeira.
Han fikk den av sin onkel, admiral Will Hamilton...
... som giftet seg med søskenbarnet sitt, Jessica Carroll fra Carrollton.
Hun var tremenningen hans.
Jeg har gjemt den for å kunne ønske Ashley god jul.
Spar på den, for det er slutten.
Jeg er så glad for julegaven min. Bare generaler har den slags nå.
- Det gleder meg, kjære. - Hvor har du fått stoffet fra?
Fra en dame i Charleston. Jeg pleiet sønnen hennes til han døde.
Lov meg å ta godt vare på den.
Ta det med ro. Jeg lover å komme hjem uten huller i den.
- God natt, kjære. - God natt, søte Scarlett.
- Skal Mr. Ashley dra nå? - Snart.
Vil Miss Melanie fremdeles ikke være med på stasjonen?
Nei, hun er så lei seg at hun ikke engang vil ned hit.
Får jeg bli med på stasjonen?
Jeg vil heller huske deg som du står her.
Jeg har også en gave til deg, Ashley.
Så pent det er. Bind det rundt meg, kjære.
Jeg laget det til uniformsjakken.
Har du laget det selv? Da verdsetter jeg det dobbelt.
Jeg ville gjøre alt for deg.
Det er faktisk noe du kan gjøre for meg.
Pass på Melanie. Hun er så sart, og hun er svært glad i deg.
- Hvis jeg ble drept... - Hysj. Skynd deg å be en bønn.
Be en for meg du.
Vi må alle be, nå som vi nærmer oss slutten.
- Slutten? - Slutten på krigen og livet her.
Du tror vel ikke at yankeene vinner?
Mennene mine går barfotet nå, og det er dyp snø i Virginia.
Når jeg ser på dem og på yankeene som strømmer til...
Når det er over, er jeg langt borte.
Det vil trøste meg å vite at hun har deg. Lover du meg det?
Ja.
- Er det alt du vil si? - Ja, bortsett fra farvel.
- Jeg kan ikke la deg dra. - Du må være tapper.
Hvordan skulle jeg ellers kunne dra? Du er så god og sterk og vakker.
Det er ikke bare det søte ansiktet ditt. Det er deg.
Kyss meg farvel, Ashley.
Jeg elsker deg, Ashley. Jeg har aldri elsket andre.
Jeg tok Charles bare for å såre deg. Si at du elsker meg.
Jeg vil kunne leve på det resten av livet.
Farvel.
Når krigen er slutt, Ashley. Når krigen er slutt.
Folk i Atlanta ba til Gud, mens yankeene vant seier på seier.
Man holdt hodet høyt, men hjertet var tungt...
... mens sårede og flyktninger strømmet til Georgia.
Hjemme er det et vilt plommetre som blomstrer om våren.
- Det står nede ved bekken. - Ja visst.
Da min bror Jeff og jeg var barn... Jeg har vel fortalt om ham?
Det må jeg ha gjort. Han... Vi vet ikke hvor Jeff er nå.
- Etter Bull Run har vi ikke hørt noe. - Vi må ta temperaturen nå.
Ta det i munnen og vent litt med å snakke.
Jeg er så trett. Jeg vil hjem. Er du ikke noe trett?
Nei, Scarlett. Dette kunne være Ashley.
Omgitt av fremmede i sin nød... Nei, jeg er ikke trett.
Hver og en av dem kunne være Ashley.
Jeg har ventet her i en time for å snakke med Dem, Mrs. Wilkes.
Forsvinn, tøyte.
- Ignorér henne. - Hvem er De?
Jeg heter Belle Watling. De synes vel ikke at jeg har noe her å gjøre.
Hva ville De snakke med meg om?
Jeg tilbød meg som sykepleierske, men damene ville ikke vite av meg.
Det er kanskje forståelig, men pengene mine ble også avvist.
Det sies at De er et godt menneske, så ta pengene mine til sykehuset.
- Har jeg ikke sagt til Dem... - Jeg snakker med Mrs. Wilkes.
Det er gode penger, selv om de er mine.
- De er svært sjenerøs. - Nei. Men jeg er sørstatskvinne.
Noen her har en annen oppfatning. De er ikke så gode kristne som Dem.
Så mange penger...
10, 20, 30, 50. Og det er i gull.
Får jeg se på det lommetørkleet? "R. B. "...
Og det er Rhett Butlers vogn.
Hvis ikke jeg var en dame, skulle den slubberten få klar beskjed!
Shermans første granater spredde panikk i byen.
Hjelpeløse og ubevæpnede flyktet innbyggerne -
fra den altødeleggende kraft.
Samtidig marsjerte de siste tapre troppene desperat mot fienden.
"Herren er min hyrde, meg skal intet fattes.
Han lar meg ligge på grønne vanger.
Han vederkveger min sjel, han fører meg på den rette vei...
Skal jeg enn vandre i dødsskyggens dal...
... jeg frykter ei det onde, for du er med meg.
Din kjepp og din stav er min trøst. "
- Yankeene! - De rykker fram, Dr. Meade.
- De kommer ikke inn i Atlanta. - Vi er i sikkerhet her.
- Gi meg noe mot smerten. - Vi har dessverre ingenting.
De muldyrene gjør meg gal.
- Du har ingen knekt. - En ess, så går jeg i krigen igjen.
Jeg får aldri se deg og far igjen.
- Det beinet må av. - Nei! La meg være.
- Vi har ikke mer kloroform. - Da må vi operere uten.
Nei! Dere får ikke lov!
Det må av. Det er koldbrann i det.
Jeg har ikke sett familien på tre dager. Jeg går hjem en halvtime.
En båre!
Gjør denne sengen klar, søster.
Miss Scarlett...
- Frank Kennedy... - Hvordan har Sue Ellen det?
Når kom du, Frank? Er du hardt skadet?
- Sue Ellen... - Hun har det bra.
Dr. Wilson trenger Dem. Det beinet må av.
Jeg kommer igjen.
La meg være.
Jeg holder det ikke ut! Dere må ikke skjære i meg.
- Ikke skjær, vær så snill! - Hvor blir det av sykepleiersken?
- Dr. Wilson venter på Dem. - La ham vente. Jeg har fått nok.
Big Sam!
Milde Moses, det er Miss Scarlett.
Jeg er så glad for å se dere.
- Noe nytt? Mor har ikke skrevet. - Hun er syk.
Det er ikke noe alvorlig.
Deres far får ikke slåss på grunn av kneskaden -
- og han ble rasende da de sendte oss ut for å grave skyttergraver.
Men fruen sa at det var bruk for oss.
- Hadde hun lege? - Vi må videre, frue.
- Vi skal nok stoppe de yankeene. - Send bud hvis dere blir skadet.
Scarlett!
- Sett deg inn før du blir overkjørt. - Kjør meg til tante Pitty, Rhett.
Vakkert syn, ikke sant?
Et av general Shermans visittkort. Snart kommer han selv.
- Jeg må bort før yankeene kommer. - Lar du sykehuset i stikken?
Har du fått nok av død og lus og lemlestede menn?
Syke menn er ikke noe for deg.
- Jeg er så redd. Jeg vil bort herfra. - La oss reise bort sammen.
Hvorfor bli og se på ødeleggelsen når det er så mange fine steder?
- Mexico, London, Paris... - Sammen med deg?
Ja, med en mann som forstår deg og beundrer deg som du er.
Vi er gjort av samme stoff.
Jeg har ventet på at du skulle glemme den tufsen Ashley Wilkes.
Jeg hører at Mrs. Wilkes skal føde om en måned.
Det er vanskelig å elske en mann som både har kone og barn.
Blir du med meg eller går du av?
Jeg hater og avskyr deg og vil gjøre det til jeg dør!
Ikke fullt så lenge, Scarlett.
Miss Scarlett! Alle flykter.
Jeg holder ikke ut de kanonene. Jeg besvimer når jeg hører dem.
Pass på kofferten, onkel Peter.
- Du reiser vel ikke? - Jo, det gjør jeg.
Yankeer i Georgia... Hvordan kom det så langt?
- Jeg blir med. Pakk sakene mine. - Er det riktig av deg?
- Du stikker vel ikke av, Scarlett? - Jeg går ikke til sykehuset mer.
Jeg har sett død og elendighet nok. Min mor trenger meg hjemme.
- Du er nødt til å bli. - Uten anstandsdame? Det er uhørt.
Dette er ikke noe hageselskap. Melanie trenger deg.
Hun er syk og kan få en vanskelig fødsel.
- Kan vi ikke ta henne med? - Og risikere at hun føder i vognen?
Det er ikke mitt barn.
Det er ingen til å ta seg av henne. Du er nødt til å bli her.
- Jeg vet intet om fødsler. - Det gjør jeg.
Jeg har sett det så ofte. Jeg kan ta meg av alt, doktor.
Da regner jeg med din hjelp.
Ashley slåss for oss på slagmarken. Han kommer kanskje aldri tilbake.
Vi må gi ham et sunt barn.
- Fort deg, Scarlett. - Jeg har gitt Ashley mitt ord.
Du blir altså? Scarlett blir her, Miss Pittypat.
Kjør, onkel Peter. Jeg er så forvirret. Verden er av lage.
Onkel Peter... luktesaltet mitt.
Alt er din skyld, Melanie. Jeg hater deg og barnet ditt.
Gid jeg aldri hadde gitt Ashley mitt ord.
BELEIRING
Det regnet med granater.
I 35 dager håpet et sønderbombet Atlanta på et mirakel...
Heretter fulgte en stillhet mer skremmende enn kanonenes torden.
Stopp! Stopp, vær så snill.
- Kommer yankeene? - Ja. Hæren er på retrett.
Lar de oss i stikken?
Alle skal evakueres før Sherman sperrer veien sørover.
Hva skal jeg gjøre?
Flykt sørpå fortest mulig.
Prissy!
Pakk mine og Miss Melanies saker. Vi drar til "Tara".
Yankeene kommer.
Scarlett?
Melanie, vi skal til...
Melanie...
Jeg er lei for å være en byrde, Scarlett.
Det begynte ved daggry.
Men... yankeene kommer.
Stakkar... Du kunne være på "Tara" hos din mor -
hvis ikke det var for meg.
Kjære Scarlett, du har vært så snill mot meg.
Ingen søster kunne være snillere.
Jeg har ligget og tenkt på noe. Hvis jeg dør...
... vil du ta deg av barnet mitt da?
Snikksnakk. Det er ille nok fra før uten den slags prat.
- Jeg sender bud etter Dr. Meade. - Vent...
Han skal ikke sitte her i timevis, mens...
Mens alle de stakkars, sårede guttene...
Kom fort, Prissy. Hent Dr. Meade i en fart.
- Babyen... - Kom deg av gårde!
Fort deg. De skal få høre om deg hjemme.
Den Prissy...
Det er bakende varmt allerede, og den er ikke engang tolv.
Ta det rolig. Det føles alltid som en evighet når man venter.
Prissy kan vente seg...
Vet du hva jeg hørte om Maybelle Merriwether?
Husker du den lille, pussige, uniformerte kavaleren hennes?
Ikke snakk for min skyld. Jeg vet godt at du er bekymret.
Melly... Jeg henter litt kaldt vann.
- Din snegl! Hvor er Dr. Meade? - Jeg fant ham ikke.
Han var ikke på sykehuset. Han er visst nede i vognporten.
- Hvorfor gikk du ikke dit? - Jeg torde ikke, Miss Scarlett.
De ligger og dør der nede, og jeg er redd for de døde.
Gå opp til Miss Melly. Og ikke gjør henne mer bekymret.
Har De sett doktoren?
Doktoren?
Dr. Meade... Endelig fant jeg Dem.
Bra De kom. Hjelpen er kjærkommen.
- Sett i gang. - Melanie føder. De må komme.
Jeg kan ikke gå herfra. De dør i hundretall. Finn en kvinne.
- Det er ingen. Hun kan dø, doktor. - Dø?
Her ligger de og forblør.
Og vi kan ikke engang lindre smertene deres.
Forstyrr meg ikke mer nå. En fødsel er en enkel sak.
- Kom med noen bårer. - Dr. Meade!
- Kommer doktoren? - Han kan ikke.
- Miss Melly har det ikke bra. - Det er ingen som kan komme.
Du må klare det, Prissy. Jeg hjelper deg.
- Å nei, Miss Scarlett! - Hva er det?
Vi må finne en lege. Jeg vet intet om fødsler.
Du sa at du visste alt om det.
Jeg vet ikke hvorfor jeg sa det. Mor sendte meg alltid ut.
Hold opp!
Gå ned og tenn opp og sett over kjelen.
Ta så mange rene håndklær som du kan finne.
Og en saks. Du kommer ikke opp uten.
Fort deg!
Jeg kommer, Melly. Jeg kommer.
- Reis, Scarlett. - Jeg forlater deg ikke.
- Jeg skal dø. - Tøv. Bare hold fast i meg, Melly.
Snakk til meg, Scarlett.
Du trenger ikke spille tapper. Skrik og rop. Ingen hører deg.
Mor sier at en kniv under sengen skjærer smerten midt over.
Kaptein Butler?
Hvem? Han er ovenpå. Belle Watling har selskap.
Kaptein Butler?
- Hva er det for et postyr? - Jeg må snakke med kaptein Butler.
Kom ned hit, kaptein Butler.
- Hva er det, Prissy? - Miss Scarlett sendte meg hit.
Miss Melanie fikk et barn i dag. En fin gutt.
- Miss Scarlett og jeg tok imot det. - Har Scarlett...
Det var mest meg. Miss Scarlett hjalp meg litt.
En lege kunne ikke ha gjort det bedre.
- Men Miss Melly er litt svak nå. - Det tror jeg gjerne.
Og yankeene kommer, og Miss Scarlett...
Yankeene er her! Send vognen Deres etter oss!
Hæren har tatt både hest og vogn. Kom opp, så snakker vi om det.
Mor slår meg med en maisstokk hvis jeg går opp til Miss Watling.
Hvor kan man stjele en hest i en god saks tjeneste?
Er det deg, Rhett? Jeg visste du ville komme.
For en deilig aften. Prissy sier du planlegger en reise.
- Ikke spøk akkurat nå! - Du er vel ikke redd?
Livredd. Det burde du også være. Yankeene!
Nei, hæren sprenger ammunisjonen i lufta før de kommer.
- Vi må bort. - Og hvor går turen?
- Hjem til "Tara". - Det har vært kamper hele dagen.
Og du vil dra med en syk kvinne, en baby og en skrullete negerjente.
- Eller etterlater du dem her? - De blir med meg.
Mrs. Wilkes på humpete veier?
Jeg vil hjem til mor og "Tara"!
"Tara" er antakelig nedbrent. Og yankeene tar hesten.
Jeg som hadde sånt mas med å stjele den...
Da går jeg til fots, og jeg dreper deg hvis du prøver å stoppe meg.
Jeg mener det!
Så, så... Du skal nok komme hjem.
Etter det du har klart i dag, klarer du nok Sherman også.
Slutt å gråte.
Vær flink pike og puss nesen.
- Hva gjør du? - Pakker.
Kom og ta babyen.
- Melly? - Vi drar til "Tara", Mrs. Wilkes.
Ellers svir de av huset over hodet på oss.
Lille gutt... stakkars, lille gutt.
- Kan De legge armene rundt meg? - Jeg tror det.
Blås i det.
- Ashley... Charles. - Hva vil hun?
Hun vil ha med bildet av Ashley og Charles' sverd.
Hva er det?
De setter fyr på våpenlageret. Vi risikerer å bli blåst til "Tara".
- Vi må forte oss over sporet. - Ikke den veien.
Det er den eneste som er åpen.
Jeg glemte å låse.
- Hva ler du av? - At du vil låse yankeene ute.
- Gid de ville skynde seg. - Det haster ikke.
Med dem forsvinner all lov og orden.
Gribbene kaster ikke bort tiden.
- La oss komme oss unna. - En hest!
Kom med den hesten!
Sperr av veien.
Stans!
Hit med den hesten!
Det er ikke mye til yankeene. Vi må bort før ilden når kruttet.
Kom igjen.
Gi meg et sjal.
Det er best du ikke ser noe.
Se. Det er et historisk øyeblikk.
Du kan fortelle barnebarna dine om den kvelden du så sørstatene dø.
De ville slå yankeene på en måned, de tapre fjolsene.
Alt er deres skyld, fordi de var så kjepphøye.
Slik følte jeg det også engang.
Du kan være stolt av at du var så klok ikke å melde deg.
Jeg er ikke stolt av det.
- Hvorfor stopper du? - Det er veien til "Tara".
- Mrs. Wilkes? - Hun besvimte for lenge siden.
Det er best slik. Smertene ville vært uutholdelige.
Er du like besluttet på å gjennomføre det?
- Vi slipper nok igjennom, Rhett. - Ikke "vi". Jeg går av her.
- Hvor skal du, Rhett? - Jeg melder meg til hæren.
- Du skremte nesten livet av meg. - Jeg mener det alvorlig.
- Jeg slutter meg til soldatene våre. - De stikker jo av.
Da skulle jeg kjenne dem dårlig. Og nå vil jeg være med.
- Bedre sent enn... - Det kan du ikke mene, Rhett.
Selvisk til det siste. Tenker alltid bare på deg selv.
Hvorfor nå når alt er tapt og jeg trenger deg?
Kanskje jeg har en svakhet for håpløse oppgaver.
Eller kanskje det er fordi jeg skammer meg.
- Du etterlater meg hjelpeløs her. - Du hjelpeløs?
Gud hjelpe yankeene hvis de tar deg til fange.
- Kom ned, så jeg kan si farvel. - Nei.
Kom ned.
Du må ikke forlate meg her, Rhett. Det tilgir jeg deg aldri.
Jeg vil nok heller aldri tilgi meg selv.
Blir jeg skutt, vil jeg more meg over hvor dum jeg har vært.
Men én ting vet jeg, jeg elsker deg, Scarlett.
Hele verden er av lage, men jeg elsker deg.
Fordi vi ligner hverandre. Vi er egoistiske og slu.
Men vi kaller tingene ved deres rette navn.
- Hold ikke slik rundt meg. - Se på meg, Scarlett.
Jeg har aldri elsket noen kvinne så høyt som jeg elsker deg.
Slipp meg.
En sørstatssoldat elsker deg og vil bære minnet om deg med seg.
Du sender en soldat i døden med et vakkert minne.
Kyss meg, Scarlett.
Bare et enkelt kyss.
Din gemene lømmel! Folk har rett i at du ikke er noen gentleman.
Det betyr mindre nå.
Hvis noen rører hesten, så skyt. Men ikke skyt hesten i stedet.
Gå din vei. Jeg håper du blir sprengt i småbiter og...
Resten kan jeg gjette meg til.
Når jeg nå dør for landet mitt, håper jeg du angrer dine ord.
Farvel, Scarlett.
Kom. Nå skal vi hjem.
Stakkars lille gutt.
Mor tar seg av ham når vi kommer hjem, Melly.
Jeg er så fryktelig sulten. Vi må ha noe å spise.
Ti stille. Vi kan stoppe ved Twelve Oaks.
Gå nå.
Fredsforstyrrere vil bli rettsforfulgt
Å, Ashley... jeg er så glad du ikke ser dette.
Yankeene... De avskyelige yankeene.
Kom og bind denne kua, Prissy.
Hvorfor? Vi er snart hjemme. Og jeg er redd for kuer.
Riv skjørtet ditt i stykker og bind den etter vognen.
Barnet må ha melk, og vi vet ikke hva som venter oss hjemme.
Vi er hjemme. Det er "Tara".
Gå!
Den er død!
Jeg kan ikke se huset.
Har de brent det ned?
Det står der. De har ikke brent det ned.
Det er der ennå!
Mor! Jeg er hjemme, mor!
Jeg er hjemme, mor.
Slipp meg inn!
Å, far... Jeg er hjemme.
Katie... Katie Scarlett.
Mammy...
- Jeg er hjemme, Mammy. - Jenta mi...
Å, Mammy, jeg er så... Hvor er mor?
Miss Sue Ellen og Miss Carreen fikk tyfus.
Det var ille, men nå går det bedre. Men de er svake som små kattunger.
Men hvor er mor?
Miss Ellen dro ned for å pleie Emmie Slattery, den hvite floksa.
Hun fikk det også.
- Og i natt... - Mor?
- Kjære Miss Scarlett... - Er det noe jeg kan gjøre, miss?
- Hvor er Miss Melanie? - Ikke tenk på henne.
Jeg har lagt henne i seng med babyen.
- Sett kua på fjøset, Pork. - Fjøset er borte.
- Det ble brensel for yankeene. - Huset var hovedkvarteret deres.
- De lå overalt. - Yankeer her?
De stjal det de ikke brente.
Alle klær og tepper. Selv Miss Ellens rosenkrans.
Jeg er skrubbsulten.
- De har tatt alt. - Hønsene og alt?
Det de ikke rakk å spise, tok de med seg.
Jeg vil ikke høre mer om det.
- Hva er det, far? Whisky? - Ja, vennen min.
Ikke mer, Katie Scarlett. Du er ikke vant til alkohol.
Jeg har lyst til å bli full.
Å, far...
- Hva er de papirene? - Obligasjoner.
Det er alt vi har tilbake. Obligasjoner.
- Hva slags obligasjoner? - Konføderasjonens, selvsagt.
- Hvilken nytte har vi av dem nå? - Jeg vil ikke høre deg snakke slik.
Hva gjør vi uten penger og mat, far?
Vi spør din mor.
Ja, vi spør Mrs. O'Hara.
- Mor? - Mrs. O'Hara vet råd.
Ikke plag meg nå. Ri en tur. Jeg har mye å gjøre.
Det går nok, far.
Nå er Katie Scarlett hjemme.
Så det går nok.
Hva skal vi gi de syke og barnet?
Jeg vet ikke, Mammy.
Det er bare reddiker i hagen.
Miss Sue Ellen og Miss Carreen vil gjerne bli vasket.
- Hvor er de andre tjenestefolkene? - Det er bare meg og Pork igjen.
Det er både babyen og de syke, og jeg har bare to hender.
Hvem skal melke kua, Miss Scarlett? Vi arbeider jo inne.
Jeg sverger ved Gud at de ikke skal knekke meg.
Jeg overlever dette og vil aldri sulte igjen.
Ingen i familien vil sulte.
Om jeg må lyve, stjele, svindle eller drepe...
Jeg sverger ved Gud at jeg aldri vil sulte igjen.
Og vinden feide over Georgia...
For å tvinge konføderasjonen i kne en gang for alle -
- etterlot invasjonstroppene enorme ødeleggelser bak seg -
- over en strekning på 100 km fra Atlanta og ut til havet...
Tara overlevde, men etter nederlaget fulgte hungersnøden.
Ryggen min verker.
Se på hendene mine. Mor sa alltid at man kjenner en dame på hendene.
Sånt betyr neppe så mye nå.
Gå inn og hvil deg, Sue. Så plukker jeg bomull for begge.
Scarlett er så ekkel. Lar oss slite på marken som...
Ja, det er synd. Jeg kan ikke gjøre alt her på "Tara".
Jeg hater "Tara".
La meg aldri høre deg si det igjen.
Det er som å si at du hater mor og far.
Det er noe jeg vil snakke med deg om.
Jeg liker ikke den måten du behandler Mammy og Prissy på.
Du skal være bestemt, men vennlig overfor folkene... Særlig de svarte.
De blir ikke satt til noe jeg ikke gjør selv.
Jeg liker det ikke uansett, og jeg vil snakke med Mrs. O'Hara om det.
- Hvorfor har du stått opp? - Jeg ville snakke med deg.
Dere sliter alle sammen, og jeg bare ligger der.
- Du er jo svak som et nyfødt føll. - La meg hjelpe.
Hvis du blir syk igjen, får vi jo aldri glede av deg.
Det tenkte jeg ikke på.
Hvem der? Stopp, eller jeg skyter.
Er du helt alene, frøken?
Du er ikke så pratsom, hva?
- Er det mer enn øreringene? - Dere har vært her allerede.
Du er en liten kruttønne, hva?
Hva har du i hånden?
Du har skutt ham, Scarlett. Det var bra du gjorde det.
Hva har hendt, Scarlett?
Storesøsteren deres prøvde å rense en revolver, og så gikk den av.
Som om vi ikke hadde nok å bli skremt over.
Si hun må være forsiktigere.
Uten å blunke, Melly.
Vi må begrave ham. Hvis yankeene finner ham her...
Jeg så ikke andre. Han er nok desertør.
Kanskje de hører om det, og da kommer de og henter deg.
Jeg kan begrave ham i hagen, men hvordan får jeg ham ut dit?
- Vi tar et bein hver og sleper ham. - Du kunne ikke slepe en katt.
Scarlett... Er det galt av oss å se i ryggsekken hans?
Det burde jeg ha tenkt på selv. Ta sekken, så tar jeg lommene.
Du må se. Jeg blir dårlig.
Jeg tror den er full av penger. Se, Melly.
- 20, 30... - Det er ikke tid til det nå.
- Nå kan vi få noe å spise. - Se i de andre lommene.
Fort deg. Vi må ha ham ut.
Det blir blodspor. Gi meg nattkjolen din.
Jeg titter ikke. Hvis jeg hadde et underskjørt, ville jeg tatt det.
Jeg er heldigvis ikke så blyg.
Fort deg tilbake i seng. Jeg gjør rent når han er begravet.
Nei, jeg gjør rent.
Jeg har begått et mord.
Jeg vil vente til i morgen med å tenke på det.
Det er overstått, Katie Scarlett.
Krigen er slutt. Lee har kapitulert.
- Vi skulle aldri gått med i krigen. - Ashley kommer hjem.
Ja, Ashley kommer hjem.
Vi planter mer bomull. Prisene blir skyhøye til neste år.
De fillete ridderne kom hjem fra det tapte slaget.
Med dystre miner kom de humpende hjem til ruinene av det -
- som en gang var et vakkert og velstående land.
Med seg brakte de en fiende mer ondsinnet enn noen -
- de hittil hadde kjempet mot... Lykkejegerne.
- Flytt deg, din rebell. - Har du plass til en døende mann?
Ikke til utskudd fra sørstatene. Flytt dere.
Han foretrekker nok å gå.
- Kom dere unna. - Man skulle tro de hadde vunnet.
Hit med buksene dine, Mr. Kennedy.
Og skrubb godt med såpen, ellers kommer jeg og gjør det.
Hele hæren er befengt med lus og dysenteri.
- Du kan ikke snakke slik til ham. - Vil du heller smittes med lus?
La nå mannen være. Han er trett og sulten.
Det gjør ingenting, frue. Han er en søt liten fyr.
Hadde krigen vart lenger, kunne vi brukt ham i Cobbs legion.
Var De i Cobbs legion? Da må De kjenne min mann, major Wilkes.
- De tok ham til fange i Spotsylvania. - Til fange?
Da er han gudskjelov ikke... Stakkars Ashley i yankee-fengsel.
- Melanie? - Jeg kommer nå. Kom, Beau.
Jeg tar meg av ham. Vi er gode venner.
Jeg sliter for å skaffe mat, og så gir du den til de fugleskremslene.
Jeg ville heller ha en gresshoppesverm.
Jeg har nettopp hørt at Ashley ble tatt til fange.
Han går kanskje rundt på veiene nordpå.
Og kanskje en nordstatskvinne deler maten sin med min elskede.
Det håper jeg, Melly.
Jeg ville gjerne drøfte noe med din far, men han...
- Jeg er frue i huset nå. - Jeg...
Jeg ville be om Sue Ellens hånd.
Har du ikke fått gjort det etter alle disse årene?
Jeg er jo mye eldre enn henne, og nå eier jeg ikke en øre.
Hvem gjør det?
Din søster skal i hvert fall aldri mangle kjærlighet.
Jeg starter en liten forretning, og når jeg har kommet på fote...
Jeg kan snakke for far, Frank. Bare gå ut og fri.
Takk, Miss Scarlett.
Unnskyld meg.
Hva er det med Mr. Kennedy?
- Han har bedt om Sue Ellen's hånd. - Det gleder meg.
Gid de kunne gifte seg straks. Så var det en munn mindre å mette.
En mer.
- Bare han ikke er sulten. - Jeg ber Prissy om en tallerk...
Ashley!
- Ikke ødelegg det, Miss Scarlett. - Slipp meg. Det er Ashley!
Han er hennes mann.
Det var på tide. Fikk du skodd hesten?
- Ja. Miss Scarlett... {y:i}- Hester kan få sko... Rør her.
- Hvor mye har De tilbake i gull? - Ti dollar. Hvordan det?
- Det er ikke nok. - Hva snakker du om?
Jeg så han Mr. Wilkerson som var forvalter her før.
Han er blitt yankee nå og skryter av -
- at lykkejeger-vennene hans vil oppkreve høye skatter på "Tara".
- Hvor høye? - Skatteoppkreveren sa $ 300.
300... De kunne like godt be om tre millioner.
- Vi må skaffe dem. - Ja... Hvordan?
- Jeg spør Mr. Ashley. - Han har dem ikke.
Jeg kan vel spørre.
Spør i vei.
Ashley...
Abe Lincoln kløyvde visst også jernbanesviller en gang...
... så jeg blir nok en stor mann.
Yankeene vil ha 300 til.
Hva skal det bli av oss?
Hva blir det av folk, når deres siviliserte verden raser sammen?
De kloke og modige klarer seg. Resten bukker under.
Hva er det for noe vås? Det er jo vi som bukker under!
Ja, her fabler jeg om sivilisasjon, mens ditt "Tara" er i fare.
Og jeg kan ikke hjelpe deg.
Jeg er en kujon, Scarlett.
Skulle du være en kujon? Hva er du redd for?
For at livet skal bli for virkelig.
Jeg kløyver gjerne jernbanesviller...
... men jeg orker ikke å miste det sorgløse livet jeg hadde.
Jeg kunne levd i lykkelig isolasjon på Twelve Oaks, men så kom krigen.
Jeg så barndomsvenner bli sprengt i småbiter.
Menn som krympet seg av smerte da jeg skjøt dem.
Nå lever jeg i en verden som jeg finner verre enn døden.
En verden hvor jeg ikke hører til.
Men du kjenner jo ikke til frykt. Du ser virkeligheten i øynene.
Du flykter ikke fra den, slik som jeg gjør.
Flykter...
Du tar feil, Ashley. Jeg har også lyst til å flykte.
Jeg er så trett av å slite for å skaffe mat og penger.
Jeg har fått nok av å luke ugras og plukke bomull.
Sørstatene er ferdige. Yankeene og lykkeridderne har tatt fra oss alt.
La oss flykte sammen, Ashley.
I Mexico trenger de offiserer. Vi kunne bli lykkelige der.
Jeg vil gjøre alt for deg, Ashley.
Den dagen på Twelve Oaks sa du at du elsket meg, og Melanie...
- Hun kan ikke få flere barn. Jeg... - Glem de ordene på Twelve Oaks.
Kan du si helt oppriktig at du ikke elsker meg?
Jeg elsker deg ikke.
Jeg forlater ikke Melanie og barnet. Og du ville ikke forlate Din familie.
- Jo! Jeg er så lei av alt sammen. - Ja, ellers ville du ikke snakke slik.
Du har trukket det tunge lasset, men fra nå av vil jeg hjelpe deg.
Hvis du vil hjelpe meg, så ta meg vekk herfra.
Det er intet som binder oss her.
Nei. Intet bortsett fra anstendighet.
Scarlett... du må ikke gråte.
Du må ikke gråte, tapre lille pike.
Du elsker meg jo.
- Du må ikke si det. - Du elsker meg!
Det må ikke skje igjen. Jeg reiser med Melanie og barnet.
- Si at du elsker meg. - Ja, motet ditt og staheten din.
Jeg holdt på å glemme den beste hustru man kan få.
Men jeg vil ikke glemme henne, Scarlett.
Da har jeg intet igjen.
Intet å kjempe for, intet å leve for.
Jo, du har noe.
Noe du setter enda høyere, skjønt du kanskje ikke er klar over det.
"Tara".
Ja... det har jeg fremdeles.
Ikke reis. Dere skal ikke sulte fordi jeg mistet hodet.
Det skal ikke gjenta seg.
Emmie Slattery... Stans!
Kjenner De ikke igen den gamle forvalteren Deres?
- Emmie er min kone nå. - Forsvinn, din billige tøyte.
- Snakk ordentlig til min kone. - Det var på tide hun ble det.
Hvem døpte ungene dine etter du hadde tatt livet av min mor?
Vi kom for å snakke forretninger som gamle venner.
- Vi er ikke venner med deres slags. - Fortsatt like storsnutet, hva?
Men jeg vet at dere ikke kan betale skattene deres.
Jeg kom for å tilby dere en god pris.
- Emmie vil så gjerne bo her. - Forsvinn, skitne yankee.
Pipen får nok en annen lyd når dere blir kastet ut.
Jeg kjøper hele molevitten når det kommer på auksjon.
Det er alt De får av "Tara"!
De vil angre på det der.
- Vi kommer tilbake. - Dere vil se hvem som eier "Tara"!
Bli her, far!
Kom tilbake, far!
Feige yankee!
Far!
- Det er jo Mr. Geralds klokke. - Ta den. Far ville ønske det.
De har bruk for alt De kan skrape sammen til skattepengene.
Tror du jeg ville selge fars klokke?
Du må ikke gråte. Jeg holder ikke ut å se Deg gråte.
Å, Mammy...
Du har vært så tapper. Fortsett med det.
Tenk på din far som han var en gang.
Det er ikke far jeg tenker på. Jeg tenker på de 300 dollarene.
Det nytter ikke. Ingen har så mange penger.
Bare yankeer og lykkeriddere har så mye nå for tiden.
- Rhett... - En yankee?
Men jeg er så tynn og blek, og jeg har ingen klær.
- Hent mors kjolemønstre på loftet. - Hva gjør du med fruens portière?
- Du skal sy en kjole til meg. - Ikke av Miss Ellens portière.
Den er min nå. Jeg skal til Atlanta og skaffe 300 dollar.
- Med hvem? - Alene.
Absolutt ikke. Jeg blir med til Atlanta.
- Nei, søte Mammy. - Det nytter ikke å smiske.
Jeg tok på deg den første bleien. Jeg blir med, og dermed basta.
Synd krigen ikke ble avgjort ved et spill poker, major.
De hadde klart det bedre enn kaptein Grant.
En dame spør etter kaptein Butler. Det er hans søster.
Enda en "søster"? Dette er et fengsel, ikke et harem.
Hun er ikke en av dem. Hun har med seg barnepiken sin.
Jaså? Henne vil jeg gjerne se. Uten barnepiken.
Hva har jeg tapt i ettermiddag?
340? Jeg skylder en god del etterhvert.
Vis kaptein Butlers "søster" til cellen hans.
Takk, major. Unnskyld meg.
Det er vanskelig å være streng mot en så god taper.
- Rhett... - Scarlett, kjære lillesøster.
Bare gå, korporal. Min søster har verken fil eller sag med seg.
- Et kyss? - På pannen som en bror.
Da venter jeg til en annen gang.
Jeg ble så bekymret da jeg hørte at du var i fengsel.
- Er det sant at de vil henge deg? - Ville du sørge over det?
Det er pengene mine de vil ha. De tror jeg har en formue.
- Har du det? - La oss ikke snakke om penger.
Så nydelig du ser ut.
- Du må ikke erte en landsens pike. - Jeg er så lei av uflidde kvinner.
Snu deg rundt.
Du ser nydelig ut. Og velstående.
Ja, det går bra på "Tara", men jeg kjedet meg så veldig.
Du er hjerteløs, men det er det som gjør deg så sjarmerende.
Jeg kom ikke for å prate om meg selv, men fordi jeg var bekymret for deg.
Jeg var sint da du lot meg i stikken, og jeg har ennå ikke tilgitt deg.
Men jeg kan takke deg for at jeg lever i dag.
Og når jeg tenker på alt jeg har, mitt bekymringsløse liv...
... og her sitter du, i dette fæle hestefengselet...
Jeg prøver å spøke, men innvendig er jeg trist.
Jeg er på gråtens rand.
- Er det mulig? - Hva da, Rhett?
- At du har fått et ekte kvinnehjerte? - Ja, det har jeg, Rhett.
Det er verdt å være i fengsel å høre deg si det.
Det er vel verdt det.
Du kan kaste den søte masken. Det går bra på "Tara", sier du?
- Hva har hendt med hendene dine? - Jeg har ridd uten hansker.
Det er en markarbeiders hender. Hva er du ute etter?
Et øyeblikk trodde jeg det var ekte omsorg.
Du vil ha noe av meg, og du vil gå langt for å få det.
- Er det penger? - 300 dollar til skatter.
Ja, jeg løy. Det går elendig, og du er millionær.
- Hva stiller du som sikkerhet? - Øreringene mine. "Tara".
- Penger, når jeg selger bomullen. - Er det alt du kan tilby?
Du sa at du elsket meg. Hvis du gjør det fremdeles...
- Du glemmer at jeg vil være ungkar. - Nei, jeg har ikke glemt det.
Du er ikke verdt 300 dollar. Alt du bringer en mann, er ulykke.
Fornærm meg så mye du vil, men gi meg pengene.
Jeg kan ikke miste "Tara"!
- Vær så snill, lån meg pengene. - Jeg kan ikke, selv om jeg ville.
Prøver jeg å heve noen, vil yankeene være over meg som gribber.
Du har utstilt deg til ingen nytte.
Ikke oppfør deg slik. Vil du at yankeene skal se det?
Slipp meg, ditt beist. Du visste hva jeg ville.
Du visste at du ikke ville gi meg pengene, likevel stoppet du meg ikke.
Kom til hengningen min, så skal jeg betenke deg i testamentet mitt.
Jeg håper de henger deg før skatten forfaller!
- Si det er Belle Watling. - Jeg trodde De hadde sviktet ham.
Jeg har mye å se til. Hjelp meg ut.
Hvem var det med den hårfargen? Kjenner du en slik?
Ja. Hun kunne skaffe meg pengene.
Du skulle skamme deg over å lefle for det hvite pakket.
- Frisk og grønn. - Rett fra landet.
- En ekte Georgia-skjønnhet. - Vi har ikke slike i Ohio.
Dere får 16 hektar hver og et muldyr.
Vi er venner, og når dere får stemme- rett, stemmer dere som deres venner.
- Hva har skjedd med denne byen? - Det er yankeene. De er overalt.
Flytt dere, pakk.
- Det er jo Miss Scarlett. Og Mammy. - Godt å se et kjent ansikt.
- Jeg visste ikke at du var i Atlanta. - I like måte.
- Har du ikke hørt om butikken min? - Har du fått butikk?
- Denne? - Vil du ikke inn og se den?
Det er kanskje ikke rare greiene, men jeg er litt stolt av den.
- Tjener du noe? - Jeg er fortrøstningsfull.
Jeg er den fødte handelsmann. Sue Ellen og jeg kan snart gifte oss.
- Går det så bra? - Ja.
De første 1 000 dollarene er i hvert fall i hus.
- Trelast også? - Det er bare en biinntekt.
Med så mye fin furu som vi har i Georgia og all gjenoppbyggingen?
Det krever mange penger, og jeg skal jo kjøpe et hus.
- Hvorfor det? - Et hjem til Sue Ellen og meg.
Ja, du vil vel gjerne ha henne hit til Atlanta.
- Det hjelper jo ikke "Tara". - Hva mener du, Miss Scarlett?
Å, ikke noe... Vil du kjøre meg til tante Pitty?
Med glede.
Du må bli til middag. Det vil også glede tante Pitty.
Du forstår virkelig å live meg opp.
Vil du nå fortelle meg hvordan det går med Miss Sue Ellen?
Hun er vel ikke syk?
Nei, nei... Jeg var sikker på hun hadde skrevet.
Hun burde skamme seg. Tenk å ha en slik søster.
Du må fortelle meg hva det er.
Hun skal gifte seg med en mann fra egnen.
Hun fryktet å ende som peppermø. Så leit at du skulle høre det fra meg.
Jeg glemte muffen min. Får jeg putte hånden min i lommen din?
Hun har giftet seg med min Mr. Kennedy.
- Han var min kavaler! - Det var jo for å redde "Tara".
Jeg hater "Tara", og jeg hater Scarlett enda mer.
Alt er min skyld. Jeg burde ha begått et røveri.
Aldri i livet. Skjedd er skjedd.
Jeg fikk ikke gjøre noe uhederlig, men du tok en mann du ikke elsket.
Men du skal slippe å bekymre deg om meg lenger.
- Hva mener du? - Jeg reiser til New York.
- Jeg har søkt en stilling i en bank. - Det kan du ikke.
Jeg regnet med din hjelp til å starte i trelastbransjen.
Jeg har ikke forstand på trelast.
Ikke på bankvirksomhet heller, og jeg ville gi deg halvparten.
Det er snilt av deg, Scarlett.
Men hvis jeg lar deg hjelpe meg enda en gang...
... kommer jeg aldri til å stå på egne ben.
Du kunne overta virksomheten litt etter litt, og...
Nei, Scarlett.
Å, Ashley...
Scarlett?
- Hva er det? - Ashley er så slem og ond.
- Hva har du gjort? - Hun ville ha meg til Atlanta.
For å hjelpe meg i gang i trelastbransjen.
At du ikke skammer deg.
Vi kan takke Scarlett for at jeg lever. Og vi hadde neppe fått lille Beau.
Du som har slitt på markene for å skaffe oss mat på bordet.
Javel, Melanie. Jeg blir med til Atlanta.
Jeg kan ikke kjempe mot dere begge.
Løft føttene.
Sagbruksarbeidere, Mrs. Kennedy, fra Georgias beste fengsler.
De ser litt puslete ut, Gallagher.
Hvis De gir meg frie hender, blir De nok tilfreds.
Gjør som De vil. Bare jeg får tømmeret mitt til tiden.
Stol på meg. Men ingen spørsmål og ingen innblanding.
I orden. De kan begynne i morgen.
Kom igjen, rapp dere!
Det er galt av deg, Scarlett.
- En kvinne som driver forretning... - Ellers hadde du aldri fått bruket.
Vi fikk det fordi du inndrev penger hos mine venner. Riktig, Ashley?
Tror du vi driver veldedighet? Gå heller hjem og ta medisinen din.
- Men søtnos, tror du ikke... - Gå nå, for pokker.
- Og ikke kall meg "søtnos"! - God natt, Ashley.
Den kvinnen farer opp som troll av eske.
Det hadde vært bedre å ansette frie svarte istedenfor fanger.
Svarte arbeidere er dyre, og hvis Gallagher får frie hender...
Han vil sulte og piske dem. Og de er syke og underernærte.
Var det opp til deg, fikk de kylling tre ganger om dagen.
Jeg vil ikke leve av andres ulykke.
- Du holdt jo slaver. - De ble ikke behandlet slik.
Og jeg ville frigitt dem etter fars død hvis ikke krigen hadde gjort det.
Har du glemt hvordan det er å være fattig?
Penger er det viktigste i verden, og jeg vil aldri mer være fattig.
Jeg vil være så rik at yankeene aldri kan ta fra meg "Tara".
Vi har venner her i sør som har klart seg med æren i behold.
De sulter, og det er deres egen skyld. Jeg blåser i hva de sier om meg.
Jeg skal få ram på lykkejegerne, og jeg regner med din hjelp.
Litt lenger bortover.
God dag, Mrs. Kennedy. Forretningen blomstrer, hva?
Du handler jo med de som utplyndret oss, pinte oss og lot oss sulte!
Det er fortid. Nå må vi få det beste ut av det.
Doktor Meade har sett henne selge tømmer til yankeene.
- At hun kan gjøre det mot Ashley. - Og hun kjører selv hestevogn!
- Kjæreste Mrs. Kennedy... - Hvordan tør du se meg i øynene?
Du kunne fått millionene mine hvis du hadde vært litt tålmodig.
- Hva vil du? Jeg har det travelt. - Det er noe jeg har lurt på.
Kan du fortsette å gifte deg med menn du ikke elsker?
Hvorfor hengte de deg ikke?
Man kan kjøpe mye for penger. Og du har kjøpt Mr. Wilkes.
Du er visst sjalu på Ashley Wilkes ennå.
Du tror fremdeles at ingen kan stå for deg.
- At alle er håpløst forelsket i deg. - Flytt deg.
- Ikke vær sint... Hvor skal du? - Ut til sagbruket.
Gjennom brakkebyen? Det er farlig med alt det pakket.
Jeg kan skyte, og er de nære nok, treffer jeg.
For en kvinne.
- Har du en skilling? - Slipp hesten min.
Hold hesten!
Slipp meg!
Hjelp!
Miss Scarlett!
Vent, Miss Scarlett!
- Det er meg. Sam. - Big Sam?
Vent på meg, Miss Scarlett.
Er De uskadd, Miss Scarlett?
Ikke gråt. Big Sam skal få Dem bort herfra.
Av gårde, hest.
- Du drar til "Tara" og blir der. - Ja, jeg har fått nok av lykkejegere.
- Farvel, Miss Scarlett. - Takk, Sam.
Skift klær og dra til Miss Melly. Jeg skal på et politisk møte.
Hvordan kan du gå på et møte etter det jeg har gjennomgått?
Det er mest forskrekkelsen, søtnos.
Ingen bryr seg om meg.
De snakker om å beskytte kvinnene, og så går Frank på politisk møte!
Får jeg spørre, India Wilkes, hvorfor du stirrer på meg?
Det som skjedde i ettermiddag, hadde du fortjent. Og mer til.
Hun har hatet meg helt siden jeg tok din bror Charles fra henne.
Hvis noen viste den minste interesse, gikk hun naken nedover gaten.
Ja, jeg hater deg. Anstendighet teller ikke for deg.
- Nå er mennene våre i fare, fordi... - India!
La oss tie før en av oss sier for mye.
Det er visst noe jeg ikke vet.
Det kommer noen, og det er ikke Mr. Ashley.
Gi meg revolveren, Miss Meade.
Husk at vi vet ingenting.
- Hvor er de? Det gjelder deres liv! - Han er yankee-spion.
- Si det mens tid er. - Hvordan vet De det?
Jeg spilte poker med noen yankeer. De har sendt ut kavaleriet.
- De går rett i en felle. - Han prøver å narre deg.
Decatur Road. Sullivan-plantasjen. Huset er brent. De er i kjelleren.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Nå vil jeg vite hva som foregår.
Ashley og Frank og de andre dro ut dit du ble overfalt.
Det er for å beskytte oss kvinner.
De risikerer å bli hengt for det, og det kan vi takke deg for.
Ti stille.
Scarlett gjorde det hun fant best, og det samme gjør mennene våre nå.
Frank... og Ashley.
Jeg kan ikke tro det.
Hester, Miss Melly. Nå kommer de.
Sy.
Åpne, Mammy.
God kveld, Mrs. Kennedy.
- Hvem av damene er Mrs. Wilkes? - Det er jeg.
- Treffer jeg Deres mann? - Han er her ikke.
- Er De sikker? - Når Miss Melly sier det.
Hvis jeg har Deres ord på det, ransaker jeg ikke huset.
Mr. Wilkes er på et politisk møte hos Mr. Kennedy.
Det er ikke noe "politisk" møte.
Vi venter utenfor.
Omring huset og bevokt dører og vinduer.
Sy videre... Så leser jeg høyt.
{y:i}David Copperfield's liv og bedrifter.
" 1. kapittel. Jeg ble født.
For å begynne med begynnelsen ble jeg født... "
"9. kapittel. En begivenhetsrik fødselsdag.
Jeg forbigår det som skjedde på skolen inntil min fødselsdag i mars.
Jeg husker bare Steerforth som skulle reise etter et semester.
Han virket enda mer selvstendig enn før -
- og meget mer spennende. Utover det husker jeg intet.
Den store... "
"Jeg husker intet. "
- De er fulle, Melanie. - La meg si det som skal sies.
Din dumme gås.
Hold munn, ellers...
- Har De drukket ham full nå igjen? - Han er arrestert, Mrs. Wilkes.
Arresterer dere alle som er fulle, må dere ha mange yankeer i fengsel.
Følg ham inn, kaptein Butler, hvis De kan gå selv.
Nå skal De høre...
Sett ham der.
Og vær så vennlig å gå. De er ikke velkommen her.
Er det takken for at jeg ikke lot ham ligge på gaten til spott og spe?
- Hvor langt kom vi? - Jeg er rystet, doktor Meade.
- Hvordan kan du gjøre det, Ashley? - Jeg er ikke særlig full, Melly.
- Følg ham i seng, Mammy. - Han er arrestert.
Hvorfor det, Tom? Jeg har sett ham fullere.
Jeg har sett deg fullere, og du har sett meg...
Gjerne for meg. Jeg er ikke politimann.
Men han angrep brakkebyen der Mrs. Kennedy ble overfalt.
Brakker ble nedbrent, og to mistet livet.
Dere rebeller kan ikke ta loven i egen hånd.
Den prekenen må du gjemme, Tom. De to har vært sammen med meg.
Jaså, Rhett? Hvor?
- Det er damer til stede. - Ut med språket.
- Bli med ut på verandaen. - Jeg har rett til å vite det.
Vi besøkte en god venn av meg... og kapteinen. Mrs. Belle Watling.
Vi spilte kort, drakk champagne og... så videre.
Var det nødvendig å henge meg ut?
Tilfreds, Tom? Nå er damene ikke på talefot med mennene sine.
Jeg hadde ingen anelse om...
Vil du avlegge ed på at de var sammen med deg hos Belle?
- Spør Belle, hvis du ikke tror meg. - Har jeg ditt æresord på det?
Mitt æresord? Selvsagt, Tom.
Jeg beklager denne episoden.
De må tilgi meg, Mrs. Wilkes.
- La oss være alene nå. - Som sagt, jeg beklager.
Det gjør jeg virkelig... Kom, sersjant.
Lås døren og trekk for gardinene.
Det er bare i skulderen. Legg ham inn på sengen.
- Jeg kan visst godt gå. - Nei, ikke gå. Hvor er det?
Jeg må ha varmt vann og bandasjer.
Bare jeg hadde medisinvesken min.
Hvordan ser det ut hos henne?
Har hun virkelig lysekroner og fløyelsgardiner og speil overalt?
Mrs. Meade, da!
- La meg høre, kaptein Butler. - Jeg kom for sent.
Yankeene nådde fram først. Jeg fant Mr. Wilkes og Dr. Meade.
Jeg måtte finne på noe, så jeg tok dem med til Belle.
- Slapp hun dem inn? - Vi er gamle venner.
Jeg beklager at jeg ikke kunne gi dem et penere alibi.
De har kommet meg til unnsetning før.
Jeg ville aldri betvile Deres disposisjoner.
Jeg ser om Dr. Meade trenger noe.
Å, Ashley...
Vil De ikke høre om Deres egen mann, Mrs. Kennedy?
Var Frank også hos Belle Watling?
- Nei. - Hvor er han da?
Han ligger ute ved Decatur Road med en kule i hodet.
Han er død.
- Hvem er det? - Mrs. Watling.
- Vil De ikke være med inn? - Det går ikke an, Mrs. Wilkes.
Sett Dem litt her hos meg.
Vi vil aldri kunne takke Dem nok for det De har gjort for oss.
De skrev De ville avlegge meg en visitt. Hva tenker De på?
Jeg kjørte hit straks for å forhindre det.
Jeg er... og De er... Det sømmer seg ikke.
Sømmer det seg ikke å takke den kvinnen som reddet min manns liv?
Ingen har behandlet meg så pent som Dem.
Den gangen ved sykehuset. Jeg glemmer ikke sånt.
De ville jo bli alene med gutten Deres hvis Deres mann ble hengt...
De har en deilig gutt, Mrs. Wilkes. Jeg har også en sønn.
Har De det? Bor han. . ?
Nei, han bor ikke her i Atlanta. Det har han aldri gjort.
Han er på en skole. Jeg har ikke sett ham siden han var liten.
Men hun Mrs. Kennedy hadde jeg ikke løftet en finger for.
Hun er en kynisk kvinne. Hun var skyld i sin manns død.
De må ikke snakke slik om svigerinnen min.
Unnskyld... De er jo glad i henne.
Men hun er ikke av samme klasse som Dem.
Det er best jeg drar.
Vognen min skulle nødig bli gjenkjent.
Hvis vi møtes på gaten, behøver De ikke å snakke til meg.
Jeg vil forstå Dem.
Jeg vil gjerne snakke med Dem. Jeg er Dem dypt takknemlig.
- Jeg håper vi treffes igjen. - Det sømmer seg ikke.
- God natt, Mrs. Wilkes. - God natt, Mrs. Watling.
De tar feil av Mrs. Kennedy. Hun er sønderknust.
Dæven, det er Rhett.
Kaptein Butler er her. Jeg sa du var ute av deg selv av sorg.
Jeg kommer ned nå, Mammy.
Jeg begriper det ikke, men hun kommer.
Du liker meg ikke, Mammy. Jeg vet det.
Det nytter ikke. Colognen.
- Hva mener du? - Du har drukket brandy. En god del.
Hva angår det deg?
Drikk aldri alene, Scarlett. Det ødelegger ryktet ditt.
Det er visst ikke bare gamle Frank du gråter over.
- Jeg er så redd, Rhett. - Det er i så fall første gang.
Jeg er redd for å dø og komme til helvete.
- Hvem sier det fins et helvete? - Det er jeg oppdratt med.
Jeg skal ikke ta fra deg barnetroen.
Hva har du gjort som er så ille?
Jeg skulle ikke tatt Frank. Det var henne han elsket.
Jeg gjorde ham ulykkelig, og jeg ble hans død.
Det er første gang jeg angrer på noe jeg har gjort.
Tørk øynene dine. Du ville gjøre det samme om igjen.
Tyven angrer ikke på tyveriet sitt, men han er lei for å måtte i fengsel.
Det er godt at mor er død, så hun ikke opplever dette.
Jeg ville så gjerne være som henne, men det har jeg langtfra vært.
Du blir visst sentimental av alkohol.
- Hør i stedet hvorfor jeg kom. - Så si det og gå din vei.
Jeg kan ikke leve uten deg.
Noe så ubehøvlet! Komme i en stund som denne...
Jeg har alltid visst at du var kvinnen i mitt liv.
Nå har du sagbruk og penger, så du oppsøker meg ikke mer.
- Nå må jeg gifte meg med deg. - Maken til usmakelighet!
- Skal jeg knele? - Forsvinn, din tølper.
Min lidenskap skremte deg visst, min kjære Scarlett... Mrs. Kennedy.
Men du må ha bemerket at vårt vennskap har utviklet seg...
... til noe vakrere og renere og dyrebarere.
Tør jeg kalle det kjærlighet?
Spar meg for fleipen din.
Det var et frieri, og jeg tror at øyeblikket var velvalgt.
Jeg må jo slå til mellom ekteskapene dine.
Du er en innbilsk bølle, og vi har ikke mer å snakke om.
- Jeg gifter meg ikke igjen. - Jo da. Med meg.
Med deg? Jeg elsker deg ikke.
- Jeg liker ikke å være gift. - Hva med å gifte deg av lyst?
Lyst i et ekteskap? Det må gjelde menn.
De hører deg.
Denne gangen burde du ta en mann i riktig alder og med kvinnetekke.
Du er en narr, Rhett Butler. Du vet at jeg elsker en annen.
Nå må du slutte med det tøvet.
- Jeg besvimer. - Det er meningen.
Verken Charles eller Frank eller tufsen Ashley har fått deg til det.
- Si "ja" til å gifte deg med meg. - Ja...
- Du angrer deg vel ikke? - Nei.
Se på meg og vær ærlig. Tar du meg for pengenes skyld?
- Ja, delvis. - Delvis?
Penger skader ikke, og jeg er jo glad i deg.
Du vet at jeg ikke er vilt forelsket i deg, og vi har jo mye til felles...
Og jeg er like lite forelsket. Gud hjelpe han som forelsker seg i deg.
- Hva slags ring vil du ha? - En stor diamantring, Rhett.
Du skal få Atlantas mest prangende, og bryllupsreise til New Orleans.
- Herlig! - Brudeutstyr må du også ha.
Vidunderlig... Men ikke si det til noen, vel?
Du er fremdeles en liten hykler.
- Skal du ikke kysse meg god natt? - Du tåler visst ikke mer i dag.
Så gå din vei. Du behøver ikke komme tilbake.
Men det gjør jeg.
- Hva tenker du på, Scarlett? - På hvor rike vi er.
- Kan jeg beholde sagbruket? - Gjerne, hvis det morer deg.
Nå kan du be alle dra til helvete, slik du ønsket.
Det gjaldt mest deg.
Du behøver ikke skrape tallerkenen.
Jeg vil gjerne ha en av dem med marengs.
Du blir like tykk som Mammy, og da vil jeg skilles.
Kjøp noe til Mammy.
Hvorfor skulle jeg det? Hun kalte oss muldyr.
Muldyr?
Ja. Hun sa at vi gikk og tedde oss som rasehester -
- men på bunnen var vi bare et par muldyr.
Det er så sant som det er sagt. Mammy er ikke så dum.
Jeg ville gjerne vinne hennes respekt.
- Hun får ikke noe av meg. - Jeg kjøper et underskjørt til henne.
Daddaen min ville ha et rødt taft- underskjørt når hun kom til himmelen.
Det skulle kunne stå av seg selv og knitre som englevinger.
Hun går ikke med noe hun har fått av deg.
Muligens, men jeg viser iallfall god vilje.
Våkne.
Du har mareritt igjen.
Å, Rhett, jeg frøs og var sulten og trett.
Jeg løp gjennom tåken, og jeg kunne ikke finne det.
- Finne hva? - Jeg vet ikke.
I drømmen vet jeg det aldri. Det er forsvunnet i tåken.
Tror du jeg finner det noen gang, så jeg kan føle meg trygg?
Når du venner deg til å føle deg trygg, slutter du å drømme det.
Og jeg skal sørge for at du føler deg trygg.
- Får jeg be deg om noe, Rhett? - Det vet du.
- Kan vi ikke reise bort herfra? - Liker du ikke New Orleans?
Jo, men jeg vil gjerne besøke "Tara".
- Kan vi dra dit? - Naturligvis, Scarlett.
Vi drar i morgen.
Du har din styrke fra "Taras" jord. Den er en del av deg.
Jeg ville gi alt for at "Tara" var som før krigen.
Så bruk de pengene som skal til for å gjenskape den vakre plantasjen.
Takk, Rhett. Vi bygger også huset i Atlanta, ikke sant?
Jo, med marmorterrasser og mosaikkvinduer og alt.
Alle som har vært slemme mot meg, skal bli grønne av misunnelse.
Hun bygger det huset for å vise seg, og så tar hun tjenestefolkene våre.
Vi kan takke henne for at vi kan beholde "Tara".
Men hun er gift for tredje gang, og jeg ender som gammel jomfru!
Milde Moses... Milde Moses.
Nå er vi virkelig rike.
Hvorfor får jeg ikke lov å se mitt eget barn?
De skal nok få se henne.
- Det ble dessverre ikke en gutt. - Hva skal jeg med en gutt?
Dem får man ingen glede av. Jeg er et levende bevis på det.
Ta en sherry, Mammy.
- Hun er vel pen? - Visst er hun det.
- Har du sett en som var penere? - Scarlett var nesten like pen.
Ta en til.
- Mammy... Hva er det som knitrer? - Bare det røde taftskjørtet mitt.
Jeg tror det ikke. Løft opp kjolen.
De er håpløs, Mr. Rhett.
- Det tok deg lang tid å gå med det. - Ja, sir. For lang.
Så vi er ikke muldyr lenger?
Hun skulle ikke ha fortalt Dem det. De er vel ikke sint på Mammy?
Nei. Jeg var bare nysgjerrig. Ta en til. Ta hele flasken.
Dr. Meade sier at De kan få gå inn.
Jeg har skiftet bleier på tre generasjoner her.
Det er en stor dag i dag.
Det er det største øyeblikket i ens liv. Jeg skulle ønske...
Hun er nydelig. Hva skal hun hete?
Hvis det ble en pike, skulle hun hete Eugenia Victoria.
Hun er det vakreste barnet noen har sett.
Det er bursdagen din. Du er en uke gammel i dag.
Hun skal få en pony ingen har sett maken til her i byen.
Hun skal gå på de beste skolene i Charleston -
- og omgås de beste sørstatsfamiliene.
Når hun når giftealderen, vil hun ligne en prinsesse.
- Du er jo helt tullete. - Er det noe rart?
Hun er det første mennesket som helt og fullt har tilhørt meg.
Det var som pokker. Er det ikke jeg som har født henne?
- Det er Melanie. - Se på min datters vakre, blå øyne.
- De fleste blir født med blå øyne. - Han vet alt om barn.
- De er blå, og det forblir de. - Så blå som vårt vakre, blå flagg.
Og hun skal hete "Bonnie Blue Butler. "
Prøv igjen, Mammy.
51 centimeter.
Jeg er like tykk som tante Pitty. Du må få meg ned på 46 igjen!
Du har født et barn, og det kan du ikke gjøre noe med.
Jo, det kan jeg. Jeg vil ikke bli gammel og tykk før tiden.
- Jeg føder ikke flere barn. - Mr. Rhett vil ha en sønn neste år.
Si til kaptein Butler at jeg spiser her på rommet mitt.
Jeg fikk beskjeden. Da vil jeg også få maten min opp hit.
- Du har vel ikke noe imot det? - Nei.
Jo. Jeg... Jeg blåser i hvor du spiser.
Rhett...
Jeg har besluttet...
Jeg håper at jeg ikke får flere barn.
Det betyr ikke så mye for meg om du får ett barn eller tjue.
Er du klar over hva jeg mener?
Ja. Og jeg kan bli skilt på det grunnlaget.
Du kunne være lumpen nok til det.
Ashley Wilkes vet at Melanie ikke kan få flere barn, og han...
- Du har vært på sagbruket i dag? - Hva har det med saken å gjøre?
Ashley er en sann gentleman. Fortsett.
- Du forstår det ikke likevel. - Jeg synes faktisk synd på deg.
Du kaster bort lykken og lengter etter noe som aldri ville gjøre deg lykkelig.
Hvis du var fri og Melanie døde, så du kunne få din elskede Ashley...
... tror du at dere ville bli lykkelige? Du ville aldri lære å forstå ham.
- Det eneste du forstår, er penger. - Bare fortell meg om du...
- Du skal nok få fred, Scarlett. - Du er kanskje likeglad?
Verden er full av mennesker. Jeg finner nok trøst et sted.
Utmerket. Men jeg akter å låse døren min.
Hvis jeg vil inn, kan ingen lås holde meg ute.
Jeg vet at kvinner er upålitelige, hyklerske og arrige, men hun her...
Du er besatt av henne, Rhett.
Uansett hva hun har gjort, elsker du henne dessverre ennå.
Det er slutt nå.
Tenk på barnet. Det er ti ganger viktigere enn moren.
Du er en klok kvinne, Belle. Og et godt menneske.
Når jeg sammenligner deg og...
Begge er gode forretningskvinner, men du har et hjerte, Belle.
Og du er ærlig.
Farvel, Rhett.
Farvel, Belle.
Hun blir en glimrende rytter. Se på de hendene. Og holdningen.
Hvorfor skal vi trille rundt når vi har tjenestefolk til det?
God dag, Mrs. Merriwether.
- Er dette virkelig nødvendig? - Du kunne ha skikket deg før.
Nå er vi nødt til å innynde oss hos alle byens drager...
God dag, Mrs. Whiting.
Vil millionæren være respektabel nå?
Penger kan ikke kjøpe alt.
Bonnie skal omgås ordentlige folk, om så vi må krype for de gamle...
God dag, Mrs. Meade.
Kunne De gi meg et godt råd, Mrs. Merriwether?
- Bonnie sutter på tommelfingeren. - Det ødelegger munnen hennes.
Hun har så pen munn. Jeg har smurt såpe på neglene hennes.
Smør kinin på tommelfingeren.
Tusen takk, Mrs. Merriwether.
De har veltet en stein fra mitt hjerte.
Var det ikke kaptein Butler?
Det må være mye godt i en mann som elsker barnet sitt så høyt.
Ja, naturligvis.
Fortalte jeg deg at kaptein Butler endelig har innrømmet -
- at han fikk en medalje for sin krigsinnsats?
Nei. Fortalte jeg deg om kapteinens rause bidrag -
- til utsmykningen av gravene til krigsheltene våre?
Mitt barnebarn holder et lite selskap for Bonnie Butler i neste uke.
Det var min idé å holde selskap for Bonnie Butler.
Jeg har planlagt det i måneder. Det er helt utrolig!
Se godt etter når ponyen hopper, Bonnie.
Jeg vil også, pappa!
Javel da, skatten min. Sett henne opp, Pork.
Opp med deg.
Herregud! Nå er han i gang igjen.
Stram til med beina, len deg fram og hold tømmene stramt.
Flott! Jeg visste at du kunne. Når du blir større, drar vi til Kentucky.
Du blir sørstatenes beste rytter. Gi pappa et kyss.
Var hun ikke flink?
Hvor ofte skal jeg si -
- at det ikke sømmer seg for en pike å sitte over skrevs på en hest?
Jeg lærer henne å bruke damesal og gir henne en blå fløyelsridedrakt.
- Småpiker rir i svart. - Nå er du streng, Mammy.
Jeg synes bare ikke at det sømmer seg.
Det sømmer seg ikke.
Scarlett? Hva gjør du her på denne tiden av dagen?
Hvorfor hjelper du ikke Melly med fødselsdagsselskapet mitt?
Det skulle være en overraskelse. Nå blir Melly skuffet.
Jeg skal ligne en stor overraskelse.
Nå som du er her, skal du se for en dårlig forretningsmann jeg er.
La regnskapene ligge i dag.
Når jeg har på meg en ny hatt, kan jeg ikke tenke på tall.
Det er en nydelig hatt.
Du blir penere og penere.
Du har ikke forandret deg siden det siste selskapet på Twelve Oaks -
- hvor du satt under et tre med en sverm av kavalerer rundt deg.
Den piken eksisterer ikke mer. Intet ble som jeg drømte om.
Vi har vært gjennom meget siden den gangen, Scarlett.
De rolige dagene, den stille skumringen på landet.
Glad latter fra negrenes hus.
Gylne, varme og trygge dager.
Ikke se bakover, Ashley.
Det er så vondt når man bare har fortiden.
Det var ikke meningen å gjøre deg trist.
Jeg ønsker bare at du skal være lykkelig.
Ashley...
- Hvem er det? - Bare din mann.
Kom inn.
Blir man virkelig budt inn i det aller helligste?
Du har jo ikke kledd på deg.
Jeg har hodepine. Hils Melanie og si at jeg beklager.
Din lille kujon. Stå opp og kle på deg.
- Har India... - Ja. Hele byen vet det.
- Hun burde dø for å spre løgner. - Men ikke for å si sannheten.
Jeg går ikke ut før misforståelsen er rettet.
Miss Melly skal få den fornøyelsen å kaste deg ut.
- India hater meg. Jeg kan ikke. - Da kan du aldri vise deg ute mer.
Du går i det selskapet, om ikke annet så for Bonnies skyld.
Ta på deg denne. Mindre kan ikke gjøre det i kveld.
Og ta på deg masse rouge, så du lever opp til rollen din.
God natt. Du må gå i arenaen alene. Løvene hungrer etter deg.
- Ikke gå, Rhett. - Du er vel ikke redd?
For en praktfull kjole, Scarlett.
India ble forhindret, så vil du hjelpe meg litt i stedet?
Mrs. Meade, vår kjære Scarlett er her.
Ashley, skjenker du et glass til Scarlett?
Var det et hyggelig selskap hos Miss Melly?
Ja, ja... Hvis kapteinen spør etter meg, så sover jeg.
Kom inn, Mrs. Butler.
Kom hit.
Sitt ned.
- Du skal da ha godnattdrinken din. - Jeg hørte en lyd og...
Tøys. Hadde du visst jeg var her, hadde du ikke kommet ned.
Du må virkelig være nøden. Vær så god.
Jeg vet godt at du smugdrikker, og også hvor mye.
Tror du ikke jeg unner deg en brandy?
- Du er full. - Svært full...
... og det blir verre før kvelden er over.
Men du legger deg ikke ennå. Sett deg her.
Hun dekket over deg, hva?
Hvordan føles det å bli dekket over av kvinnen man har bedratt?
Du lurer nok på om ikke hun vet det, eller bare ikke ville tape ansikt.
Du synes hun er en tåpe, selv om det var din redning.
- Ti stille. - Du skal høre det.
Miss Melly er ikke den tåpen du tror.
Hun er bare for edel til å tro dårlig om mennesker hun elsker.
Og hun elsker deg. Jeg begriper ikke hvorfor.
Var du ikke så full og uforskammet, ville jeg forklare deg det hele.
Hvis du reiser deg fra den stolen én gang til...
Det mest komiske er den stakkars Mr. Wilkes.
Han er sin kone utro i tankene, men kan ikke føre det ut i livet.
Han må snart beslutte seg.
Se godt på hendene mine, kjære. De kunne rive deg i filler.
Og jeg ville gjøre det, hvis det kunne få deg til å glemme Ashley.
Men det kan det ikke, så jeg vil gjøre det på en annen måte.
Jeg anbringer en hånd på hver side av hodet ditt.
Og så vil jeg knuse skallen din mellom dem som en valnøtt.
Da forsvinner han vel.
Fjern de hendene, din fyllebøtte.
Jeg har alltid beundret ditt mot. Og nå er du tilmed trengt inn i et hjørne.
Du kommer aldri til å trenge meg inn i et hjørne.
Du har levd i søle så lenge at du ikke vet om annet.
Du er sjalu på noe du ikke forstår. God natt.
Sjalu? Ja, jeg er vel det.
Selv om jeg vet du aldri har bedratt meg.
Det vet jeg, fordi jeg kjenner folk som Ashley Wilkes.
De er gentlemen. Ikke som oss.
Vi har ingen ære i livet, vel?
Så lett slipper du ikke, Scarlett.
Du har snudd meg ryggen og løpt etter Ashley Wilkes.
I kveld får du ikke lov å snu meg ryggen.
- Hvordan har vi det i dag, Mammy? - Den gamle ryggen plager meg.
- Du virker så glad i dag. - Det er jeg også, Mammy.
{y:i}Hun knep en tåre {y:i}Da han smilte til henne
{y:i}og skjelvet lett {y:i}ved hans blikk.
Morn.
Jeg vil gjerne beklage min oppførsel i går kveld.
Jeg var svært full, og du var så uimotståelig.
Du kan ikke ryste meg mer.
Jeg har tenkt over tingene, og det er best for oss begge -
at vi skiller oss.
Dette fører ikke til noe. Du kommer ikke til å lide nød.
Jeg tar Bonnie, og så kan du for øvrig få alt du vil.
En skilsmisse ville være skammelig.
Du ville ikke tøve hvis Ashley hadde sin frihet.
Vel, Scarlett?
Svar meg.
Gå din vei og la meg være i fred.
Jeg kom faktisk for å si at jeg reiser til London i dag.
Jeg tar med meg Bonnie, så sakene hennes skal pakkes.
- Min datter blir her. - Det er også min datter, Scarlett.
Jeg etterlater henne ikke hos en mor som ikke eier skam.
Og det skulle komme fra deg.
Du kunne finne på å ta henne med til... denne Belle.
Var du en mann, ville jeg pryle deg.
Plutselig spiller du omsorgsfull mor. En katt er en bedre mor enn deg.
Er sakene hennes ikke pakket om time...
... får jeg endelig sjansen til å varme ryggstykkene dine.
Unnskyld, Mr. Rhett...
- Hei, onkel Rhett. - Hei, Beau.
Jeg har ventet på deg hele formiddagen, pappa.
Jeg har vært på jakt etter et kaninskinn til jenta mi.
Gi yndlingspappaen din et kyss.
Bonnie, vi skal på en lang reise til eventyrland.
Jeg vil vise deg Tower of London og London Bridge.
London Bridge? Faller den ned?
Ja, hvis du gjerne vil det, skatten min.
Pappa!
Det er mørkt.
Nå kommer jeg og tenner lyset. Barnepike!
Det er mørkt, pappa!
- Hva er det med Bonnie-ungen? - En bjørn.
- En stor bjørn? - Kjempestor.
Jeg skal skyte den hvis den kommer igjen.
God kveld, Mr. Butler.
- Hvorfor ligger hun her alene? - Mørkeredde barn kommer over det.
- Bare la henne skrike. - Hjerteløse kvinnemenneske!
- Hvis De vil ha en pyse... - Hun som er så modig!
- De er sagt opp. - Javel, sir.
Hvor er mamma?
Bonnie... Har du det ikke bra her i London sammen med meg?
Jeg vil hjem.
Miss Bonnie... og kaptein Butler!
- Miss Scarlett! - Hei, Mammy.
- Mamma! - De er hjemmme, Miss Scarlett.
Bonnie, ungen min. Er det godt å være hjemme?
Jeg har fått en kattunge av pappa. Det er ordentlig stygt i London.
- Jeg vil ut til ponyen min. - Gjør det, du.
Hvor er ponyen min?
Jeg vil ut til ponyen min.
- Bli med Mammy. - Jeg har savnet deg, jenta mi.
De må så være Mrs. Butler?
- Mammy sa du kom tilbake. - Bare for å avlevere Bonnie.
En dårlig mor er tydeligvis bedre enn ingen mor.
- Du reiser altså igjen? - Så skarp De er, Mrs. Butler.
Bagasjen min står på stasjonen.
Du er blek. Kan det være fordi du har savnet meg?
Det er ikke fordi jeg har savnet deg, men fordi...
La meg høre, Mrs. Butler.
Jeg skal ha et barn.
Jaså? Hvem er den lykkelige far?
Du vet godt at det er ditt. Jeg ønsker det like lite som du.
Jeg skulle ønske det var enhver annens.
Kanskje du er så heldig å miste det.
Går det bedre?
- Har hun spurt etter meg? - Hun snakker i villelse.
Rhett? Hent Rhett...
Ropte du på noen, vennen min?
Det nytter ikke noe likevel...
Dr. Meade er her.
- Scarlett er død... - Nei, det går mye bedre nå.
De er jo helt ute av Dem, kaptein. Hun kommer fort over det.
- Hun ønsket seg ikke det barnet. - Alle kvinner ønsker seg barn.
Hun har sagt at hun ikke ville ha flere.
Jeg ville såre henne, fordi hun hadde såret meg.
Ikke fortell meg alt det.
Jeg visste ikke det med barnet.
Da hadde jeg kommet hjem straks, enten hun ville eller ikke.
Da hun så fortalte meg det på trappen, lo jeg og sa...
- Men De mente det ikke. - Jo. Jeg var gal av sjalusi.
Jeg trodde hun ville lære å elske meg.
De tar helt feil. Scarlett elsker Dem høyere enn hun aner.
Hvis hun bare kunne tilgi meg alt det som har skjedd.
Det vil hun gjøre. Bare vær tålmodig.
Nei, hvis jeg fortalte Dem hvem det er hun elsker...
... så ville De ikke tro meg.
Hører De på ondsinnet sladder? Nei, jeg ville ikke tro Dem.
Så, så. Når Scarlett blir frisk, får dere et annet barn.
Hun kan sikkert ikke etter dette.
Visst kan hun det. Jeg skal ha et.
Det er altfor risikabelt for Dem, Miss Melly.
Med barn begynner et nytt liv -
- og når det skjer, betyr ikke fare så mye.
De er så modig, Miss Melly. Jeg ber til at det går godt.
Jeg vil gjerne takke Dem for alt De har gjort for meg og Scarlett.
Jeg er Dem dypt takknemlig.
Miss Scarlett er bedre i dag.
Jeg vil be deg tilgi meg, så vi kan få et nytt liv sammen.
Sammen? Siden når har vi fått et liv "sammen"?
Du har rett, men jeg tror vi kunne bli lykkelige sammen.
Hva har vi tilbake?
Vi har Bonnie. Og jeg elsker deg, Scarlett.
- Når gikk det opp for deg? - Jeg har aldri fått lov å vise det.
Hva vil du at jeg skal gjøre?
Du kan gi fra deg sagbruket, og så reiser vi alle tre på ferie.
Det gir større utbytte enn noensinne.
Vi behøver det ikke. Selg det. Eller gi det til Ashley.
- Melanie har alltid vært så snill. - Melanie... Meg tenker du ikke på.
Jo, jeg gjør det. Jeg har tenkt på...
... at det kanskje er sagbruket som fjerner deg fra Bonnie og meg.
- Du vil bare ta fra meg Bonnie. - Hun elsker deg jo.
Du har gjort alt for å vinne henne, og nå er hun så bortskjemt at...
- Mamma og pappa, se på meg. - Ja, skatten min.
- Du er nydelig. - Du også. Dere må se meg hoppe.
Vent med det, Bonnie. Du må venne deg til damesalen.
Jeg hopper bedre enn noen gang, for jeg er stor nå.
- Nei, Rhett. - Ikke gjør det, Bonnie.
Hvis du faller av, skal du ikke regne med trøst.
Stopp henne, Rhett.
Hun er akkurat som far.
Akkurat som far...
Det var godt De kom, Miss Melly.
Huset her blir aldri mer det samme. Hvordan har Miss Scarlett det?
Hun er sønderknust, men det var ikke derfor jeg ba Dem komme.
Alle prøvelsene har gitt henne styrke.
Jeg er mer bekymret for Mr. Rhett.
Han har gått fra forstanden.
Jeg har aldri sett noen forgude barnet sitt som han gjorde.
Da han hørte halsen var brukket, løp han ut og skjøt ponyen.
Jeg var redd han også ville skyte seg selv.
Og Miss Scarlett bebreider ham at han lærte barnet å hoppe.
Og han sier at hun aldri har vært glad i Miss Bonnie.
Blodet mitt fryser til is når jeg hører dem.
Jeg vil ikke høre mer, Mammy.
Mr. Rhett har låst seg inne på barneværelset med Bonnie.
Han vil ikke slippe inn Miss Scarlett. Det har stått på i to dager.
I kveld fortalte hun ham at barnet skal begraves i morgen -
- men det ville han ikke høre snakk om.
Han sa: "Hun skal ikke senkes ned i det mørket hun er så redd for. "
- Han har gått fra forstanden. - Ja, det skal Gud vite.
- De må hjelpe oss. - Det kan jeg ikke.
Da er det ingen som kan. Mr. Rhett har alltid hørt på Dem.
- Vær så snill, Miss Melly... - Jeg skal gjøre mitt beste.
La oss være i fred.
Det er Mrs. Wilkes, kaptein Butler. Jeg er her for å se Bonnie.
Å, Herre, hjelp Mr. Rhett i hans sorg.
Mammy, gå ned og lag noe god, sterk kaffe til kaptein Butler.
Jeg går inn til Miss Scarlett.
Kaptein Butler er klar til begravelsen i morgen.
Halleluja! De har visst englene med Dem, Miss Melly.
Send bud etter Dr. Meade, Mammy. Og prøv... å få meg hjem.
Hvor skal moren min, og hvorfor får jeg ikke være med?
Man kan ikke alltid være med, Beau. Hvor gjerne man enn ville.
Nå må du legge deg igjen.
Det kan ikke være sant at hun skal dø.
Hun har aldri hatt din styrke.
- Men hun hadde et hjerte av gull. - Visste De også det?
- Jeg vil ikke sove. Det er morgen. - Ikke ennå.
Kom inn, Scarlett.
Nå har jeg sittet her i to dager. Jeg må fortelle at jeg tok feil.
Det vet hun. Det er Scarlett hun vil snakke med.
Miss Melly må få lov å dø i fred. De skal ikke lette samvittigheten nå.
Det er meg, Melly.
- Lov meg... - Ja?
At du vil ta deg av min sønn.
Jeg har bedt deg om det en gang før. Den dagen han ble født.
Du må ikke snakke slik. Du skal bli frisk.
Han skal på college.
Ja, og til Europa. Han skal ikke mangle noe, men... ikke gi opp.
Ashley... Ashley og du.
Hva er det med Ashley, Melly?
Ta deg av ham for meg.
Liksom du... tok deg av meg for ham.
- Det skal jeg. - Pass godt på ham.
Men la ham aldri vite det.
God natt.
- Lov meg... - Ja, Melly?
Kaptein Butler... Vær snill mot ham.
Han elsker deg så høyt.
Ja, Melly.
Farvel.
Dere kan komme inn nå.
Jeg vet ikke hvor den andre er. Jeg må ha forlagt den.
Hold rundt meg... Jeg er så redd.
Jeg kan ikke leve uten henne, Scarlett.
Alt jeg har å leve for forsvinner med henne.
Du elsker henne virkelig, ikke sant, Ashley?
Min siste drøm må vike plassen for virkeligheten.
- Du og dine drømmer. - Hvis du visste som jeg har lidt.
Du kunne fortalt meg at det var henne du elsket for lenge siden.
Først nå når Melly er døende, går det opp for meg -
- at jeg aldri har vært mer for deg enn Belle Watling er for Rhett.
Det jeg har elsket, eksisterer ikke.
Men det gjør faktisk ingenting.
Det er likegyldig.
Det er aldeles likegyldig.
Tilgi meg, Ashley. Ikke la henne se at du har grått.
Rhett...
Hvor er du, Rhett?
Vent på meg, Rhett.
Kom inn.
- Rhett... - Er Melanie. . ?
Fred være med henne.
Hun var det eneste virkelig gode mennesket jeg har truffet.
En enestående kvinne.
Nå er hun død. Det gjør det jo lett for deg.
Du vet da hvor glad jeg var i henne.
Nei, men det er jo bra du er blitt klar over det.
Hun tenkte alltid mer på andre enn på seg selv.
- Hennes siste ord gjaldt deg. - Hva sa hun?
"Vær snill mot kaptein Butler. Han elsker deg så høyt. "
Sa hun noe annet?
Hun ba meg ta meg av Ashley.
Da har du jo hennes billigelse.
Hva mener du?
- Hva gjør du? - Forlater deg.
Når vi er blitt skilt, kan du endelig få din Ashley.
Du tar helt feil.
Jeg vil ikke skilles.
Jeg ble klar over at jeg elsket deg og løp hjem for å si det til deg.
La oss i det minste skilles med litt verdighet.
Jeg har nok elsket deg lenge, men jeg har vært så dum.
Noe må jeg da bety for deg. Det sa Melly.
- Hva med Ashley Wilkes? - Jeg har nok aldri elsket ham.
Det virket svært overbevisende.
Det er for sent nå.
Du skjøv meg fra deg. Selv da jeg kom hjem fra London.
Jeg var glad for å se deg, men du var så vemmelig.
Da du var syk, håpet jeg at du ville trenge meg.
Jeg lengtet etter deg, men jeg trodde ikke du ville se meg.
Vi har visst misforstått hverandre, men det nytter ikke nå.
Mens Bonnie levde, var det håp.
I Bonnie så jeg deg som du var, før krig og elendighet endret deg.
Hun lignet deg så meget, og henne fikk jeg lov å skjemme bort.
Men da hun døde, var det slutt.
Du må ikke si det, Rhett. Jeg er så lei for alt sammen.
For et barn du er.
Du tror det er nok å si unnskyld, og så er alt bra igjen.
Ta lommetørkleet mitt.
Du har aldri hatt et lommetørkle når du virkelig trengte det.
- Hvor skal du, Rhett? - Til Charleston, hvor jeg hører til.
- Ta meg med deg. - Nei. Jeg legger dette bak meg.
Jeg vil prøve å finne et sted der skjønnhet og godhet ennå trives.
- Forstår du hva jeg mener? - Jeg vet bare at jeg elsker deg.
Det er din ulykke.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Det gir jeg ærlig talt fanden i.
Jeg kan ikke la ham gå.
Det må være mulig å vinne ham tilbake.
Jeg orker ikke å tenke på det nå.
Det må vente til i morgen.
Men jeg er nødt til å tenke på det nå.
Hva kan jeg gjøre?
Alt sammen er likegyldig.
{y:i}Betyr ikke "Tara" noe for Deg?
{y:i}Jord er det eneste varige.
{y:i}Noe Du setter enda høyere {y:i}enn meg. "Tara".
{y:i}Du har Din styrke fra "Taras" jord.
{y:i}- Jord er det eneste varige. {y:i}- Noe Du setter høyere enn meg.
{y:i}- Du har Din styrke fra "Taras" jord. {y:i}- Jord er det eneste som teller.
{y:i}- "Taras" jord. {y:i}- "Tara!"
"Tara"... Hjem.
Jeg drar hjem. Så får jeg se hvordan jeg kan vinne ham tilbake.
I morgen er det atter en dag.
Merged/Synched/Corrected by HighCode. Please keep seeding. Thanks.